Унікальний номер справи 752/16130/25
Номер апеляційного провадження 33/824/6001/2025
Суддя суду першої інстанції В. О. Коваль
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

Постанова
Іменем України
22 січня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року про притягнення 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, 
адреса місця проживання: 
АДРЕСА_1 

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 173 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді сорока годин громадських робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.
Суддею встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 27.06.2025 о 16.00 год., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Кільцева Дорога, 1, у ТРЦ «Республіка» в магазині «Атлетік» брав одяг зі стендів, заносив в примірочну та кидав його на підлогу, виражався нецензурною лексикою в бік персоналу, чим своїми діями скоїв дрібне хуліганство, передбачене ст. 173 КУпАП.
Суддя дійшов висновку, що  ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, якою встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Не погоджуючись з постановою судді ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.
В апеляційній скарзі зазначено, що для кваліфікації дій особи за ст. 173 КУпАП має бути наявний умисел (прямий чи непрямий) на порушення громадського порядку. Мотив задоволення індивідуальних потреб. Проте судом не було досліджено належним чином та не враховано пояснення ОСОБА_1 , який вказував на те, що перебував у магазині з метою примірки одягу. У матеріалах справи відсутні будь - які докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, він не лаявся нецензурною лексикою, не розкидував речі, не махав руками та не порушував громадський порядок. 
Звернув увагу на те, що працівниками поліції не надано жодних матеріалів відеофіксації, які б могли підтвердити факт нецензцрної лайки, агресивної поведінки або порушення громадського порядку.
ОСОБА_1 , який брав участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції, та його захисник Русаков С. О. підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити на підставі викладених доводів.
Переглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслушавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши зібрані по справі докази апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова зміні з огляду на наступне.
Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Диспозиція статті 173 КУпАП України передбачає, що об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, передбачає наявність діяння: нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 27.06.2025 о 16.00 год., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Кільцева Дорога, 1, у ТРЦ «Республіка» в магазині «Атлетік» брав одяг зі стендів, заносив в примірочну та кидав їх на підлогу, висловлювався нецензурною лексикою в бік персоналу, чим своїми діями скоїв дрібне хуліганство, передбачене ст. 173 КУпАП.
На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №633040 від 27.06.2025, протокол про адміністративне затримання серії КИ №011903 від 27.06.2025, пояснення ОСОБА_1 від 27.06.2025, рапорт начальника СЮП ВП Голосіївського УП ГУНП у місті Києві капітана поліції В. Баранського від 27.06.2025, диск із файлами.
Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.
Відповідно до Постанови ВСУ від 04.10.2012 у справі 5-7к12, особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Під діями, що порушують громадський порядок чи спокій громадян слід вважати зневажливе ставлення винного, як правило безпричинне, до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності. Ознака ця однаково характеризує, як об`єктивну сторону дрібного хуліганства порушення громадського порядку, так і його суб`єктивну сторону хуліганські мотиви вчинення.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №633040 від 27.06.2025 відповідає положенням ст. 256 КУпАП. Але ОСОБА_1 не погоджується з його змістим. 27.06.2025 ОСОБА_1 відмовився від будь -яких пояснень з посиланням на ст. 63 Конституції України.
На відеодиску, доданому до матеріалів справи, який було досліджено судом апеляційної інстанції, зафіксовано перебування ОСОБА_1 разом з іншими молодими чоловіками у магазині «Атлетік». ОСОБА_1 разом з іншимі чоловіками діяли разом. Так ОСОБА_1 та інші чоловіки брали великими купами різний одяг та коробки з взуттям (не дивлячись на розмір, колір, модель) зі стілажів та полиць магазину, заносили цей одяг та взуття до примірочних, роблячи вигляд, що це вони вчиняють для примірки цього одягу та взуття. Але ОСОБА_1 разом з іншими чоловіками перенесли майже весь одяг та взуття з магазину до примірочних, де він падав на підлогу, не поміщався у примірочних. Величезні купи одягу, які були перенесені ОСОБА_1 разом з іншими чоловіками з магазину до примірочних порушили громадський порядок магазину «Атлетік», який є громадським місцем, де перебували покупці, був порушений спокій продавців магазину, які робили зауваження і показували чоловікам на те, що в магазині розміщені відеокамери, які знімають усі поді, що відбуваються в магазині. З відеозапису вбачається, що продавці магазину збентежені, вони розуміють, що в такій кількості одяг та взуття не буде примірятись чоловіками і що мети придбати товар у магазині чоловіки і ОСОБА_1 не переслідують, а навмисно таким чином розважаються і порушують громадський порядок магазина, навмисно порушують спокій продавців магазину. В цілому з відеозапису прослідковується порушення ОСОБА_1 громадського порядку в магазині «Атлетік», порушення спокою продавців магазину, невідповідне поводження ОСОБА_1 і інших чоловіків з речами та взуттям, які перебували у продажу.
Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги та доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. 
Отже, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення. 
Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, апеляційний суд дійшов висновку, що суддя суду першої інстанції загалом дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, встановив фактичні обставини справи та наявність обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Разом з тим суддя не врахував, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік персоналу магазину, кидав речі на підлогу. 
При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Тобто, з досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_1 дійсно 27.06.2025 о 16.00 год., перебував у ТРЦ «Республіка» в магазині «Атлетік», де безрозсудно неодноразово брав великими купами одяг зі стендів, з полиць, без мети примірки заносив його до примірочних, чим порушив громадський порядок магазину «Атлетік» та порушив спокій продавців даного магазину, які викликали працівників поліції, чим своїми діями скоїв дрібне хуліганство, передбачене ст. 173 КУпАП.
Однак матеріали справи не містять жодних даних про висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою в бік персоналумагазину, кидання ним речей на підлогу, тобто вчинення хуліганських дій. А оскільки  ОСОБА_1 категорично заперечуються вказані обставини, тому суд позбавлений можливості за відсутності належних і допустимих доказів встановити вказані обставини. Відтак зазначене трактується на користь ОСОБА_1 .
Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було вчинено дрібне хуліганство, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Водночас матеріалами справи підтверджується лише те, що ОСОБА_1 перебуваючи у ТРЦ «Республіка» в магазині «Атлетік» разом з іншими чоловіками, безрозсудно (не дивлячись на розмір, колір, модель) брав у великій кількості одяг зі стендів, полиць магазину, заносив його в примірочну без мети примірки, де речі падали на підлогу, оскільки у такій кількості не могли розміститись у примірочних. Встановлене свідчить про те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на порушення громадського порядку, порушення спокою продавців магазину та вчинялися з хуліганських мотивів.
При цьому доказів на підтвердження висловлювання ним нецензурною лайкою у бік персонала магазину, кидання речей на підлогу матеріали справи не містять. А суд не має права за власною ініціативою збирати докази. 
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до п. 4 ч. ч. 8, 9 ст. 294 КпАП України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову судді суду першої інстанції змінити, виключивши висновки судді про те, що ОСОБА_1 , 27.06.2025 о 16.00 год, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Кільцева Дорога, 1, у ТРЦ «Республіка» в магазині «Атлетік» виражався нецензурною лексикою в бік персоналу, кидав речі на підлогу. В іншій частині постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року суд апеляційної інстанції залишає без змін, як законну та обгрунтовану.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року змінити, виключивши з постанови висновки суду про те, що ОСОБА_1 27.06.2025 о 16.00 год, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Кільцева Дорога, 1, у ТРЦ «Республіка» в магазині «Атлетік» виражався нецензурною лексикою в бік персоналу, кидав речі на підлогу.
В іншій частині постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року залишити бз змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя  Л. Д. Поливач