ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026	м. Дніпро	Справа № 904/5024/25	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс", м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область 
до Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Авангард", м. Дніпро 
про стягнення заборгованості за договором

Суддя Красота О.І.
за участю секретаря судового засідання Куц І.І.

Представники:
від Позивача: не з`явився;
від Відповідача: не з`явився; 

СУТЬ СПОРУ: 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вартіс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Авангард" і просить суд стягнути основний борг у розмірі 2 281 115,44 грн., пеню у розмірі 194 684,44 грн., 3% річних у розмірі 18 840,45 грн., інфляційні втрати у розмірі 18 248,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору № 236/23-ДР від 06.12.2023 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 09.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 30.09.2025 о 10:00 год.

30.09.2025 від Позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи, в якій він зазначив, що його представник не має змоги з`явитись у судове засідання 30.09.2025; просив суд розгляд справи провести без участі його представника за наявними документами в матеріалах справи. Крім того, Позивач просив суд при проведенні 30.09.2025 судового засідання врахувати таке: 
- Позивач повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти проведення судового засідання 30.09.2025 за відсутності Позивача/Відповідача/їх представників; 
- у разі необхідності, за відсутності від Відповідача заяв/клопотань/заперечень, що суттєво впливають на подальший розгляд справи, Позивач не заперечує проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
У зв`язку з цим Позивач просив суд судове засідання у справі, розгляд якої призначено на 30.09.2025, провести за відсутності представника Позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою суду від 30.09.2025 продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів; призначено підготовче засідання на 18.11.2025 о 10:00 год.

12.11.2025 від Позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 18.11.2025 о 10:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 14.11.2025 заяву Позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; судове засідання у справі, призначене на 18.11.2025 о 10:00 год., вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Позивача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Представник Позивача (в режимі відеоконференції) і представник Відповідача у підготовчому засіданні 18.11.2025 надали пояснення щодо позовних вимог, а також представник Відповідача визнав позов та зазначив, що надасть відповідну заяву.

У підготовчому засіданні 18.11.2025 оголошено перерву до 02.12.2025 о 14:30 год.

18.11.2025 від Позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 02.12.2025 о 14:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 21.11.2025 заяву Позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; судове засідання у справі, призначене на 02.12.2025 о 14:30 год., вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Позивача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Відповідач у підготовче засідання 02.12.2025 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, а також протоколом судового засідання від 18.11.2025 та розпискою від 18.11.2025.

Ухвалою суду від 02.12.2025 закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 15.01.2026 о 12:00 год. та вирішено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Позивача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

02.12.2025 від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 02.12.2025 о 14:30 год.

05.01.2026 від Позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 15.01.2026 о 12:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

15.01.2026 від Відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких він визнав позов в частині суми основного зобов`язання, з нарахуванням інших вимог Позивача не згоден. 

Представник Позивача у судовому засіданні 15.01.2026 (в режимі відеоконференції) позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача у судовому засіданні 15.01.2026 визнав позовні вимоги стосовно суми основного зобов`язання, з нарахуванням інших вимог Позивача не погоджується, вважає їх безпідставними. 

У судовому засіданні 15.01.2026 судом оголошено перерву до 27.01.2026 о 14:30 год.

Позивач у судове засідання 27.01.2026 не з`явився, 26.01.2026 від нього надійшла заява про проведення судового засідання 27.01.2026 о 14:30 год. за відсутності його представника за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 27.01.2026 не з`явився, 27.01.2026 від нього надійшла заява про проведення судового засідання 27.01.2026 о 14:30 год. за відсутності його представника за наявними в матеріалах справи документами та з урахуванням позиції Відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:
06.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вартіс" (далі – Позивач, Постачальник) та Приватним підприємством "Виробничо-комерційне підприємство "Авангард" (далі - Відповідач, Покупець) укладено Договір № 236/23-ДР (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Договором, передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується своєчасно прийняти товар і здійснити його оплату на умовах Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору кількість, асортимент та розгорнута номенклатура товару, що передається за Договором, зазначається у рахунках-фактурах Постачальника (далі – рахунки-фактури), які мають силу Специфікації та видаються Постачальником на підставі замовлень Покупця, складених у будь-якій зручній для нього формі (письмовим повідомленням, через засоби електронної пошти, телефонного зв`язку тощо) або в інших додатках до Договору і визначається у видаткових накладних. 

Відповідно до п. 3.1 Договору загальна ціна Договору складає загальну вартість переданого товару, яка зазначена в усіх видаткових накладних.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що діюча ціна на момент відвантаження товару вказується у рахунках-фактурах Постачальника та видаткових накладних. 

Згідно з п. 3.3 Договору у ціну товару включені послуги з навантаження товару на наданий Покупцем відкритий транспортний засіб. У разі замовлення транспортування товару на будівельний майданчик Покупця транспортом, що наймає Постачальник, вартість транспортних послуг виставляється Покупцю окремо в рахунку (складається відповідний акт) або включається у ціну товару. Факт передачі товару означає взаємну згоду сторін щодо транспортних послуг. Транспортні послуги оплачуються у тому ж порядку, який встановлено для оплати товару (п.п. 3.5, 3.6 Договору).

Вартість пакування і тари входить у вартість товару, якщо інше не обумовлено у додаткових угодах (п. 3.4 Договору).

Відповідно до п. 3.5 Договору оплата товару проводиться на умовах передплати товару, здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний у Договорі або у рахунках-фактурах, у розмірі 100% вартості товару протягом 3-х банківських днів від дати рахунку-фактури.
Датою платежу вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Такий самий порядок, визначений у п. 3.5 Договору, оплати транспортних послуг.

За умовами п. 3.6 Договору у платіжному дорученні на оплату товару у призначенні платежу Покупець повинен зазначити як підставу оплати цей Договір, посилання на його дату та номер. Сторони погодили, що у випадку зазначення Покупцем у призначенні платежу іншої підстави, як то рахунок-фактуру, видаткову накладну – Постачальник зараховує кошти за цим Договором (у т.ч. в рахунок оплати несплаченої поставки на дату надходження коштів).

Відповідно до п. 3.7 Договору у випадку навантаження більшої кількості металопрокату, ніж передбачено виставленим і оплаченим рахунком-фактурою, Покупець зобов`язується доплатити різницю протягом 3-х банківських днів з дати поставки товару, що підтверджується підписанням відповідної видаткової накладної.

Згідно з п. 3.8 Договору у разі залишку грошових коштів після проведення відвантаження Постачальник має право зарахувати їх у рахунок майбутніх платежів за Договором.
Повернення надмірно сплачених Покупцем грошових коштів здійснюється Постачальником протягом 3-х банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Покупця.

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 Договору при передачі товару Постачальник передає Покупцеві по одному примірнику товаросупровідних документів на кожну партію товару:
- рахунок-фактура;
- видаткова накладна або акт прийому-передачі;
- сертифікат якості за вимогою Покупця (копія).
Сторони, підписуючи цей Договір, погодили, що факт отримання Покупцем товару за видатковою накладною підтверджує передачу вказаних у цьому пункті Договору оригіналів документів, у т.ч. наявність у Покупця відповідного рахунку-фактури, і не потребує подальшого доведення передачі Постачальником Покупцю факту передачі цих документів.

За умовами п. 4.2 Договору Покупець зобов`язаний:
- прийняти товар від Постачальника у строк, що не перевищує 3 дні з дати оплати рахунку-фактури, направивши відповідний транспортний засіб та уповноваженого представника з довіреністю, виписаною відповідно до вимог чинного законодавства, на склад Постачальника, вказаний у п. 5.1 Договору;
- здійснити оплату у строки й порядку, передбачені Договором.

Згідно з п. 5.1 Договору передача товару здійснюється відповідно до Інкотермс-2010 на умовах, що зазначені у рахунках-фактурах або інших додатках до Договору. За відсутності відповідної вказівки в рахунку-фактурі/видатковій накладній на базис поставки сторони приймають умови FCA (склад Постачальника), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 1ж.

Відповідно до п. 5.2 Договору товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем з моменту підписання видаткової накладної або акту прийому-передачі, з цього моменту переходить право власності на товар до Покупця та всі пов`язані з ним ризики.

Згідно з п. 6.3 Договору у разі порушення строків оплати за товар, указаних у п. 3.7 Договору, та строків приймання товару, указаних у п. 4.2 Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.5 Договору сторони домовились, що строк нарахування штрафних санкцій (неустойки) за Договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. 

За умовами п. 9.1 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2024, а в частині взаєморозрахунків – до повного розрахунку між сторонами. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін не повідомила іншу сторону про свій намір припинити дію Договору, він автоматично подовжується на кожний наступний календарний рік.

Увесь товар, що передано Постачальником Покупцеві під час дії цього Договору, вважається переданий лише за цим Договором (п. 10.3 Договору).

Позивач зазначає, що поставив Відповідачу товар на загальну суму 109 024 012,82 грн., а Відповідач здійснив оплату за поставлений товар на загальну суму 106 742 897,38 грн. Заборгованість з оплати за поставлений товар виникла не одразу, а починаючи з 16.04.2025, тому у позові вказано, зокрема порядок формування заборгованості, оплати Відповідачем, починаючи з 16.04.2025. При цьому, станом на 15.04.2025 за Відповідачем рахувалась передплата у розмірі 184,00 грн.

Так, на виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 9 376 892,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: 
- № 16174 від 16.04.2025 на суму 816 557,98 грн. (рахунок-фактура № 26939 від 14.04.2025);
- № 17193 від 17.04.2025 на суму 679 800,00 грн. (рахунок-фактура № 28174 від 17.04.2025);
- № 17943 від 24.04.2025 на суму 695 418,30 грн. (рахунок-фактура № 28655 від 22.04.2025);
- № 17955 від 24.04.2025 на суму 458 293,02 грн. (рахунок-фактура № 29609 від 24.04.2025);
- № 19095 від 28.04.2025 на суму 689 718,00 грн. (рахунок-фактура № 30633 від 28.04.2025);
- № 19545 від 30.04.2025 на суму 681 036,00 грн. (рахунок-фактура № 30629 від 28.04.2025);
- № 20685 від 06.05.2025 на суму 692 455,26 грн. (рахунок-фактура № 33644 від 06.05.2025);
- № 21162 від 08.05.2025 на суму 715 308,00 грн. (рахунок-фактура № 34437 від 08.05.2025);
- № 21190 від 08.05.2025 на суму 720 588,00 грн. (рахунок-фактура № 34437 від 08.05.2025);
- № 22550 від 15.05.2025 на суму 730 376,68 грн. (рахунок-фактура № 36514 від 14.05.2025);
- № 23764 від 20.05.2025 на суму 71 401,82 грн. (рахунок-фактура № 37981 від 14.05.2025);
- № 23765 від 20.05.2025 на суму 380 279,04 грн. (рахунок-фактура № 36514 від 14.05.2025);
- № 23883 від 20.05.2025 на суму 726 112,80 грн. (рахунок-фактура № 37331 від 16.05.2025);
- № 25986 від 27.05.2025 на суму 759 622,12 грн. (рахунок-фактура № 38747 від 16.05.2025);
- № 26609 від 30.05.2025 на суму 559 924,98 грн. (рахунок-фактура № 40500 від 26.05.2025),

а також товарно-транспортними накладними:
- № ВР0110881 від 16.04.2025;
- № ВР0110994 від 17.04.2025;
- № ВР0111717 від 24.04.2025;
- № ВР0111721 від 24.04.2025;
- № ВР0112046 від 28.04.2025;
- № ВР0112411 від 30.04.2025;
- № ВР0113229 від 06.05.2025;
- № ВР0114027 від 08.05.2025;
- № ВР0114028 від 08.05.2025;
- № ВР0114665 від 15.05.2025;
- № ВР0115103 від 20.05.2025;
- № ВР0115104 від 20.05.2025;
- № ВР0115228 від 20.05.2025;
- № ВР0116268 від 27.05.2025;
- № ВР0116755 від 30.05.2025

які підписані сторонами без будь-яких зауважень і заперечень.

Однак Відповідач лише частково розрахувався з Позивачем за поставлений товар у загальному розмірі 7 095 776,56 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 3324457800 від 24.04.2025, № 1262394700 від 25.04.2025, № 3863769800 від 25.04.2025, № 2633264600 від 30.04.2025, № 153 від 06.05.2025, № 154 від 08.05.2025, № 164 від 15.05.2025, № 5 від 16.05.2025, № 9 від 21.05.2025, № 1 від 27.05.2025, № 169 від 27.05.2025, № 171 від 30.05.2025, № 3704024500 від 30.05.2025, № 17 від 24.06.2025. 

Таким чином, у Відповідача утворилась заборгованість у розмірі 2 281 115,44 грн. за видатковими накладними:
- № 23765 від 20.05.2025 на суму 235 455,54 грн. (враховуючи умови п. 3.5 Договору, останній день оплати 19.05.2025);
- № 23883 від 20.05.2025 на суму 726 112,80 грн. (враховуючи умови п. 3.5 Договору, останній день оплати 21.05.2025);
- № 25986 від 27.05.2025 на суму 759 622,12 грн. (враховуючи умови п. 3.5 Договору, останній день оплати 21.05.2025);
- № 26609 від 30.05.2025 на суму 559 924,98 грн. (враховуючи умови п. 3.5 Договору, останній день оплати 29.05.2025).

05.08.2025 Позивач надіслав Відповідачу вимогу за № 04/08-2025 від 04.08.2025 про сплату заборгованості. Вказану вимогу Відповідач отримав 07.08.2025, однак відповіді не надав, заборгованість не сплатив. 

Заборгованість, яка лишилась несплаченою Відповідачем, складає 2 281 115,44 грн., що і є причиною виникнення спору.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). 

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказувалось вище, у Відповідача утворилась заборгованість у розмірі 2 281 115,44 грн. за видатковими накладними:
- № 23765 від 20.05.2025 на суму 235 455,54 грн. (враховуючи умови п. 3.5 Договору, останній день оплати 19.05.2025);
- № 23883 від 20.05.2025 на суму 726 112,80 грн. (враховуючи умови п. 3.5 Договору, останній день оплати 21.05.2025);
- № 25986 від 27.05.2025 на суму 759 622,12 грн. (враховуючи умови п. 3.5 Договору, останній день оплати 21.05.2025);
- № 26609 від 30.05.2025 на суму 559 924,98 грн. (враховуючи умови п. 3.5 Договору, останній день оплати 29.05.2025).

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 2 281 115,44 грн. підлягає задоволенню.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вказувалось вище, згідно з п. 6.3 Договору у разі порушення строків оплати за товар, указаних у п. 3.7 Договору, та строків приймання товару, указаних у п. 4.2 Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню за загальний період з 20.05.2025 по 01.09.2025 у розмірі 194 684,44 грн.

З огляду на те, що п. 6.3 Договору містить посилання на інші пункти Договору, а саме п. 3.7 та п. 4.2 Договору, то нарахування пені повинно відбуватись за відповідними умовами, встановленими цими пунктами. 

Пункт 3.7 Договору вказує на те, що у випадку навантаження більшої кількості металопрокату, ніж передбачено виставленим і оплаченим рахунком-фактурою, Покупець зобов`язується доплатити різницю протягом 3-х банківських днів з дати поставки товару, що підтверджується підписанням відповідної видаткової накладної.

За умовами п. 4.2 Договору Покупець зобов`язаний:
- прийняти товар від Постачальника у строк, що не перевищує 3 дні з дати оплати рахунку-фактури, направивши відповідний транспортний засіб та уповноваженого представника з довіреністю, виписаної відповідно до вимог чинного законодавства, на склад Постачальника, вказаний у п. 5.1 Договору;
- здійснити оплату у строки й порядку, передбачені Договором.

Оскільки Позивачем не надано суду доказів стосовно випадків навантаження більшої кількості металопрокату, за якими повинна бути сплачена певна сума, а також не надано доказів стосовно проведення Відповідачем попередньої оплати (п. 3.5 Договору) з прийняттям товару від Постачальника у строк, що не перевищує 3 дні з дати оплати рахунку-фактури, то ці умови п. 6.3 Договору, які передбачають можливе нарахування пені до Відповідача, не можуть бути враховані судом як нарахування пені за прострочку виконання за грошовими вимогами до Відповідача, що вказує про недоведеність вимог в цій частині та відсутність підстав для стягнення пені з Відповідача. 
Отже, суд вважає за необхідне відмовити Позивачу у стягненні пені з Відповідача. 

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних за загальний період з 20.05.2025 по 01.09.2025 у розмірі 18 840,45 грн. та інфляційні втрати за червень 2025 року у розмірі 18 248,93 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено вірно, тому позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача 3% річних у розмірі 18 840,45 грн. та інфляційних втрат у розмірі 18 248,93 грн. підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково зі стягненням з Відповідача основного боргу у розмірі 2 281 115,44 грн., 3% річних у розмірі 18 840,45 грн., інфляційних втрат у розмірі 18 248,93 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Як вказувалось вище, 15.01.2026 від Відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких він визнав позов в частині суми основного зобов`язання, з нарахуванням інших вимог Позивача не згоден. 

З огляду на те, що Відповідач визнав позов в частині суми основного зобов`язання, суд, керуючись ст. 129, ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір", дійшов висновку про стягнення з Відповідача суми судового збору у розмірі 17 664,70 грн., а судовий збір у розмірі 17 108,37 грн. може бути повернутий Позивачу з Державного бюджету України за умови відповідного клопотання з цього приводу на підставі ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Авангард" (49053, м. Дніпро, вул. Доблесна, 223, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 23943603) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 21, корпус В, поверх 1, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 34350636) основний борг у розмірі 2 281 115,44 грн., 3% річних у розмірі 18 840,45 грн., інфляційні втрати у розмірі 18 248,93 грн., судовий збір у розмірі 17 664,70 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота 

Повне рішення складено 
27.01.2026