ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/27246/25
провадження № 1-кп/753/1257/26
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" січня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025100020002921 від 01.08.2025 відносно 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта вища, одружений, маючого на утриманні малолітнього сина 2021 року народження, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, на особливий період, який перебуває на посаді командира 3 танка 3 взводу 1 танкової роти військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 01.08.2025 приблизно о 00 год. 25 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9-А, на території колишнього «Київського радіозаводу» побачив виробниче приміщення (корпус 2-А), яке мало пошкодження стіни. В цей час, у ОСОБА_4 , виник раптовий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, яке могло там зберігатися, пов`язане з проникненням у інше приміщення. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , через отвір у стіні, проник до вказаного виробничого приміщення (корпус 2-А), де виявив двері до іншого приміщення, які були зачинені на замок.
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, пов`язане з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 , впевнившись, що поряд нікого не має і за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаних дверей та, зламавши їх замок, проник в середину приміщення в якому знаходився велосипед JOLLY PROFI FRAME SIZE 56L, номер рами « НОМЕР_2 », діаметр колеса 28, синього кольору вартістю 6000 гривень 00 копійок, який належить на праві власності ОСОБА_5 , та взявши велосипед JOLLY PROFI FRAME SIZE 56L вийшов з виробничого приміщення. 
Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.
ІІ. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_4  суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.
ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Обвинувачений  ОСОБА_4 , будучи допитаний у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав суду пояснення, в яких підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. Зокрема зазначив, що у 01.08.2025 пішов на на території колишнього «Київського радіозаводу» збирати металобрухт, так як дружина вигнала з дому та забрала всі грошові кошти. На території заводу проник у приміщення, звідки викрав велосипед. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 надав суду письмову заяву, відповідно до якої, приймати участь у судовому розгляді не бажає, претензій до обвинуваченого не має, шкоду відшкодовано шляхом повернення викраденого майна. 
Показання  ОСОБА_4  є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо добровільності та щирості його позиції, правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, та їх наслідків.
За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому  ОСОБА_4  правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують його покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Отже, оцінюючі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого  ОСОБА_4  в судовому засіданні доведена повністю.
ІV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , на підставі ст.67 КК України, судом не встановлено.
V. Мотиви призначення покарання
Призначаючи обвинуваченому  ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік, рід занять, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, перебування на обліках, його ставлення до вчиненого.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Прокурор у судових дебатах просила застосувати до обвинуваченого  ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.  На підставі ст. 58 КК України, замість позбавлення волі призначити останньому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк, тобто на 2 (два) роки із відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави 10 (десяти) відсотків.
Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а також не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції відповідної статті як обов`язкове.
Призначаючи покарання  ОСОБА_4 , суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме.
Аналізуючи поведінку обвинуваченого  ОСОБА_4 , суд констатує, що останній повністю та безумовно визнав свою вину, надавав правдиві покази як на досудовому слідстві так і під час судового розгляду. Відповідно до наданих показів щиро жалкує про вчинене та негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, що підтверджується поверненням викраденого майна. Демонструє готовність понести заслужене покарання, що у сукупності характеризує його ставлення до вчиненого ним злочину як щире каяття.
Визнаючи активне сприяння розкриттю злочину обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд також приймає та оцінює позицію сторони обвинувачення, про те, що обвинувачений добровільно приймав участь у слідчих діях, також максимально спряв у їх проведенні, повідомив стороні обвинувачення та суду факти по справі, що стосується обставин вчиненого злочину.
Суд, при призначенні покарання також враховує, що в результаті діяння, вчиненого  ОСОБА_4  не настали будь-які тяжкі наслідки для потерпілої сторони, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Підсумовуючи встановлені обставини суд, призначаючи  ОСОБА_4 покарання, ураховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проходить службу в ЗСУ, має позитивну характеристику з місця несення військової служби. Також суд враховує відсутність завданої злочином шкоди, так як викрадені в потерпілої сторони речі було їй одразу повернуті.
Наведені вище обставини, які пом`якшують покарання, з огляду на дані про особу винного та його позитивну поведінку як після скоєння злочину, так і в ході досудового розслідування та судового розгляду, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, але нижчого від найнижчої межі, установленої в санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 58 КК України враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, замість позбавлення волі призначити останньому покарання у виді службового обмеження на той самий строк, тобто на 2 (два) роки із відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави 10 відсотків.
Така позиція узгоджується з позицією Верховного суду, викладеній у постанові № 521/5786/23 від 20.03.2025.
При обранні виду та міри покарання, суд також враховує наступне.
У рішенні від 2 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання, КСУ зазначив:
«Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину»
Закон не може ставити в більш несприятливе становище винних осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, порівняно з винними особами,які вчинили більш тяжкі злочини».
В рішенні від 15 червня 2022 року у справі щодо індивідуалізації юридичної відповідальності КСУ зазначив: «Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим. Встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності…
Виходячи з позиції, зазначеній у рішенні КСУ від 2 листопада 2004 року, суд вважає, що принцип індивідуалізації і пропорційності покарання вимагає також не ставити осіб, які вчинили злочини різної тяжкості в однакове становище. Особи, які використали фактичні обставини воєнного чи надзвичайного стану, і особи, які вчинили злочини за звичайних обставин, знаходяться у суттєво різному становищі. Недискримінаційне застосування до них однакових покарань не тільки не переслідує мету, заявлену законодавцем, але й не забезпечує розумну пропорційність ужитих заходів і поставленої мети, навіть якщо б така мета була заявлена.
При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати кримінально-правові відносно-визначені санкції, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
VІ. Вирішення цивільного позову
Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.
VІІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт у кримінальному провадженні відносно  ОСОБА_4  не накладався.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався. 
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.  
На підставі ст. 58 КК України, замість позбавлення волі призначити останньому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк, тобто на 2 (два) роки із відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави 10 (десяти) відсотків.
Початком строку відбування покарання вважається день, з якого фактично розпочато відрахування із грошового забезпечення військовослужбовця.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: 
1)велосипед JOLLY PROFI FRAME SIZE 56L, переданий на зберігання потерпілому, залишити останньому як власнику за належністю; 
2)три предмети, схожі на кусачки, один предмет, схожий на кусачки, два кабелі, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП в міста Києві - знищити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. 
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1