Справа № 445/1573/24 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М. В. 
Провадження № 33/811/1733/25 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кметика Віталія Ярославовича, потерпілого ОСОБА_2 , представника адвоката Зазуляка Йосипа Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 адвоката Кметика Віталія Ярославовича на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2025 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 07.07.2024 о 13 год 45 хв на автодорозі М-09 Тернопіль – Львів – Рава-Руська, 54 км, поблизу с. Струтин, керував автомобілем «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «BMW X5», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР.
На вказану постанову захисник адвокат Кметик В.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, та такою, що винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням, відтак така підлягає скасуванню.
Зауважує, що в оскаржуваній постанові вказано три висновки експерта, проте жодному із них судом першої інстанції на надано оцінки.
Стверджує, що судом першої інстанції проігноровано та залишено поза увагою клопотання представника ОСОБА_1 про виклик свідків у судове засідання.
Наголошує, що наявні в матеріалах докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 діяв у чіткій відповідності із вимогами ПДР та таких не порушував, жодних належних та допустимих доказів протилежного немає, тому постанова підлягає скасуванню.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду не з`явився. Натомість захисник адвокат Кметик В.Я. та представник адвокат Зазуляк Й.М. не заперечили про розгляд апеляційної скарги у відсутності такого.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка вказаної особи в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши виступ захисника адвоката Кметика В.Я. на підтримання доводів апеляційної скарги, думку представника адвоката Зазуляка Й.М., потерпілого ОСОБА_2 які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі наявні в матеріалах справи докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 667080 від 07.07.2024 (а.с.3); схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.07.2024(а.с.10); письмових поясненнях свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 (а.с.4-9); протоколом огляду місця ДТП від 07.07.2024(а.с.14), та іншими матеріалами адміністративної справи у їх сукупності.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 667080 від 07.07.2024 (а.с.3), водій ОСОБА_1 , 07.07.2024 о 13 год 45 хв на автодорозі М-09 Тернопіль – Львів – Рава-Руська, 54 км, поблизу с. Струтин, керував автомобілем «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «BMW X5», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР, за що відповідальність, передбачене ст. 124 КУпАП.
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 667080 від 07.07.2024 ОСОБА_1 ознайомився, про що свідчить його підпис, проставлений у відповідних графах (а.с.3).
Викладені в протоколі серії ААД № 667080 від 07.07.2024 обставини стверджуються також долученою до протоколу схемою місця ДТП (а.с.10), згідно з даними якої дорожньо-транспортна пригода мала місце на автодорозі М-09 Тернопіль – Львів – Рава-Руська, 54 км, поблизу с. Струтин.
На переконання апеляційного суду схема місця ДТП складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, на такій зображено усі необхідні позначки, що дали можливість суду встановити обставини, які підлягають з`ясуванню.
Згідно висновку експерта № 636/24-22 від 26.08.2025 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, встановлено, що ??водій автомобіля “FORD Fusion” д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 2.3(б), 9.2(а), 9.4, 10.1, 10.4 ПДР України, зміст яких викладений у п. 1 дослідницької частини цього Висновку; водій автомобіля BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 1.5, 1.10 (в частині визначення терміну перешкода для руху), 2.3(б), 10.1, 13.1, 14.6 ПДР України, зміст яких викладений у п.1 дослідницької частини цього Висновку. У даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, та відомостей, які містяться у додатках: в діях водія ОСОБА_1 не вбачалося невідповідності вимогам п.п. 2.3(б), 9.2(а), 10.1, 10.4 ПДР України, зміст яких наведений у п. 1 цього Висновку. Надати оцінку діям вказаного водія стосовно дотримання ним вимог п. 9.4 ПДР України, не видається можливим, оскільки невідомо, на якій відстані до початку маневру перебував автомобіль FORD Fusion д.н.з. НОМЕР_3 в момент увімкнення покажчика лівого повороту. В діях водія автомобіля BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вбачалися невідповідності вимогам п.п. 1.5, 1.10 (в частині визначення терміну перешкода для руху), 2.3(б), 10.1, 13.1, 14.6 ПДР України, зміст яких наведений у п. 1 цього Висновку. Невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам п.п. 13.1 та 14.6 (а) ПДР України перебуває у причинному зв?язку з настанням досліджуваної пригоди.
Відповідно до висновку експерта № 2871-Е від 11.09.2024 р. за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи за заявою адвоката ОСОБА_7 по матеріалами справи № 445/1574/24 1. У заданій дорожній ситуації водій автомобіля «BMW X5» ОСОБА_2 повинен був керуватися технічними вимогами п.п. 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 12.3 та 12.4 ПІДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був 1з моменту виникнення небезпеки для руху - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. У заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Ford fusion» ОСОБА_1 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5: 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); 2.3 (підпункт «б» та «д»); 10.1 та 143 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був переконатись у безпеці виконання маневру повороту ліворуч та не перешкоджати маневру обгону, який здійснював водій автомобіля «BMW Х5» р.н.з. НОМЕР_2 по зустрічній смузі руху. При заданих вихідних даних, водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути настання даної ДТП шляхом своєчасного застосування гальмування. При заданих вихідних даних причиною настання даної ДТП з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Ford Fusion» ОСОБА_1 вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); 2.3 (підпункт «б» та «д» ); 10.1 та 14.3 ПДР України та вказані невідповідності перебувають у причинному зв?язку з фактом даної ДТП. Виходячи із того, що на ділянці дороги перед місцем ДТП не було встановлено відповідного дорожнього знаку, який би попереджав про прилягання другорядної дороги ліворуч по напрямку руху автомобіля «BMW X5» р.н.з. НОМЕР_2 . під керуванням водія ОСОБА_2 та вказаний водій почав виконання маневру обгону на ділянці дороги з переривчастою дорожньою розміткою, то в діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходились в причинному зв?язку з фактом даної ДТП.
Відповідно до висновку експерта № 635-Е від 27.06.2025 за результатами проведення інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи за матеріалами справи № 445/1574/24 вбачається, що у заданій дорожній ситуації водій автомобіля «BMW Х5» (реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 , за умови руху по ділянці дороги, де обгін не заборонено, перед початком маневру обгону повинен був відповідно до вимог п.14.2 ПДР переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним, не розпочав обгону; водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч; смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а після обгону він зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого обганяє, повернутися на займану смугу, а з моменту виявлення небезпеки для руху - відповідно до вимог п.12.3 ПДР негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. 2. У заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Ford Fusion» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 відповідно до вимог п.п.9.2.6), 9.4, 10.4 ПДР України повинен був до початку маневру лівого повороту не менш як за 50 - 100м подати сигнал покажчиками лівого повороту і зайняти крайнє ліве положення на проїзній частині. Оскільки подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів безпеки, водій автомобіля «Ford Fusion» (реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ) перед початком зміни напрямку руху повинен був відповідно до вимог п.п. 10.1, 14.3 ПДР переконатись що це буде безпечним, і зокрема - переконатись у відсутності транспортних засобів, які б рухались по смузі зустрічного напрямку (як у зустрічному, так і у попутному напрямку), на яку він мав намір виїхати.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що докази в розумінні статті 251 КУпАП в своїй сукупності є достатніми, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, натомість доказів, які б спростовували наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, суду не надано, відтак в діях ОСОБА_8 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень, на думку апеляційного суду свідчать про те, що саме водій автомобіля марки «Ford Fusion», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 порушив Правила дорожнього руху України, яке привело до пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
З аналізу норми КУпАП вбачається, що порушення Правил дорожнього руху, яке мало наслідком пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи в повній мірі даної вимоги закону дотримався.
Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови, є безпідставними.
Суддя місцевого суду відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, надав належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення, при цьому об`єктивно оцінив пояснення учасників справи.
Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.
Оскільки подія мала місце 07.07.2024, а отже на день розгляду справи суддею першої інстанції минуло більш ніж три місяці, відтак суддя обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-, 

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 адвоката Кметика Віталія Ярославовича залишити без задоволення, а постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2025 року щодо  ОСОБА_1 - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя    Л.Я. Гончарук