ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3414/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,
розглянувши в порядку письмового позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного комунального підприємства «Льодова арена імені Степана Бандери»
на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2025 (суддя І.А. Малярчук, м.Одеса, повне рішення складено 24.10.2025) 
у справі №916/3414/25
за позовом Івано-Франківського обласного комунального підприємства «Льодова арена імені Степана Бандери»
до Комунального підприємства «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ХОКЕЮ» Херсонської обласної ради
про стягнення 177649,46 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог 
Івано-Франківське обласне комунальне підприємство «Льодова арена імені Степана Бандери» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Комунального підприємства «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ХОКЕЮ» Херсонської обласної ради про стягнення 177649,46 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання спортивних послуг №12/09/22 від 19.09.2022 в частині оплати наданих позивачем послуг з надання льодового поля критої льодової арени.
29.08.2025 за вказаною позовною заявою Господарським судом Одеської області відкрито провадження у справі №916/3414/25, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.10.2025 відмовлено повністю у задоволенні позову Івано-Франківського обласного комунального підприємства «Льодова арена імені Степана Бандери» до Комунального підприємства «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ХОКЕЮ» Херсонської обласної ради про стягнення 177649,46 грн. Витрати по сплаті судового збору покладено на позивача.
Вказане судове рішення мотивоване тим, що договір №12/09/22 від 19.09.2022 було укладено з порушенням законодавства про публічні закупівлі, а саме, без проведення електронних торгів, тоді як для даної закупівлі є обов`язковим застосування електронної системи закупівель з використанням коду за Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015, у зв`язку з чим відповідний договір не може бути підставою для виникнення у сторін зобов`язань, зокрема, зобов`язань відповідача зі сплаті заборгованості у сумі 140670,00 грн та відповідно нарахованої на неї пені. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги 
Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Івано-Франківське обласне комунальне підприємство «Льодова арена імені Степана Бандери» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2025 у справі 916/3414/25 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Зокрема, апелянт зазначив, що Комунальне підприємство «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ХОКЕЮ» Херсонської обласної ради порушило пункт 21 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України, що виявилось у не реєстрації бюджетних зобов`язань за договором про надання спортивних споруд №12/09/22 від 19.09.2022, при цьому порушення відповідачем бюджетного законодавства щодо порядку та обліку бюджетних зобов`язань не може бути підставою для звільнення від виконання його зобов`язань за вказаним договором перед позивачем.
Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції
Апеляційну скаргу подано представником скаржника 12.11.2025 через систему «Електронний суд», зареєстровано судом 12.11.2025 за вх.№4570/25.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Івано-Франківського обласного комунального підприємства «Льодова арена імені Степана Бандери» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2025 у справі №916/3414/25 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/3414/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
18.11.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного комунального підприємства «Льодова арена імені Степана Бандери» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2025 у справі №916/3414/25 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
В межах встановленого ухвалою суду від 24.11.2025 строку від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№4570/25/Д1 від 01.12.2025).
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Івано-Франківського обласного комунального підприємства «Льодова арена імені Степана Бандери» на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2025 у справі №916/3414/25.
Згідно із частинами першою, другою та десятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі; розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи; апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
З огляду на ціну позову у даній справі, що становить 177649,46 грн і є меншим ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, перегляд оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою вказаною ухвалою від 08.12.2025 постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Також вказаною ухвалою від 08.12.2025 встановлено відповідачу строк до 23.12.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 23.12.2025 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.
Відповідач не скористався своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України та не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне
Фактичні обставини справи
В матеріалах справи міститься договір №12/09/22 від 19.09.2022 про надання спортивних послуг, який укладений між Івано-Франківським обласним комунальним підприємством «Льодова арена» (виконавцем) та Комунальним підприємством «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ХОКЕЮ» Херсонської обласної ради (замовником), відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з надання на погодинній основі льодового поля критої льодової арени, що знаходиться на вул. Відоняка 11. «А» у м. Калуш Івано-Франківської області (далі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти надані виконавцем послуги. 
Виконавець по цьому договору не є організатором фізкультурних (спортивних) заходів, з ініціативи якого проводяться вказані заходи, та не здійснює організаційного, фінансового та іншого забезпечення проведення фізкультурних (спортивних) заходів (пункт 1.2. договору).
Згідно пунктів 2.1., 2.3., 2.4., 2.5., 3.1. договору №12/09/22 від 19.09.2022 загальна вартість надання послуг з надання льодового поля за час дії договору складає 407700,00 грн, виходячи з того, що вартість послуг з надання льодового поля за одну годину користування встановлено в розмірі 1800,00 грн. Вартість послуг визначається кожен місяць згідно акту виконаних робіт. Замовник зобов`язується здійснити оплату послуг виконавця в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця в термін, що не перевищує 3-х календарних днів з моменту підписання акту. У випадку порушення замовником пункту 2.3. цього договору (не проведення оплати послуг або проведення оплати не в повному обсязі), виконавець вправі не допустити осіб (вихованців) замовника до користування льодовим полем до моменту здійснення замовником повної оплати. Датою оплати послуг за цим договором вважається дата зарахування коштів замовником до каси виконавця. Послуги надаються в період з 19.09.2022 по 30.03.2023 (включно).
Здача і приймання наданих послуг оформлюється підписанням акту здачі-приймання, який містить інформацію про обсяг, термін і вартість наданих виконавцем послуг. Замовник зобов`язаний підписати акт здачі-приймання надання послуг протягом 3 (трьох) календарних днів від дня його отримання або в цей же строк надати вмотивовану відмову в його підписанні. У випадку не підписання замовником акту здачі-приймання наданих послуг в 3-х денний строк після його отримання, або не представлення вмотивованої відмови в цей же строк, послуги. вважаються наданими виконавцем належним чином, а акт одноосібно підписаний виконавцем вважається таким, що має юридичну силу і є обов`язковим для замовника. Зобов`язання замовника по цьому договору вважаються виконаними в день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця або внесення готівкових коштів до каси виконавця. 3обов`язання виконавця по цьому договору вважаються виконаними з моменту підписання акту здачі-приймання наданих послуг (пункти 5.1., 5.2., 5.4., 5.5., 5.6. договору №12/09/22 від 19.09.2022).
Пунктом 6.3. договору №12/09/22 від 19.09.2022 сторони передбачили, що за порушення терміну оплати послуг виконавця, строків, передбачених пунктом 2.3. договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення платежу.
Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 9.1. цього договору, та закінчується повним виконанням сторонами взятих на себе договірних зобов`язань (пункт 9.2. договору №12/09/22 від 19.09.2022).
Договір №12/09/22 від 19.09.2022 скріплений печатками та підписаний уповноваженими особами Івано-Франківського обласного комунального підприємства «Льодова арена» та Комунального підприємства «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ХОКЕЮ» Херсонської обласної ради.
В матеріалах справи наявні акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на загальну суму 140670 грн, а саме: 
-№1 від 30.09.2022, згідно якого виконавець надав послуги замовнику та передав в оренду льодову арену на 21,5 годин на суму 38700,00грн;
-№2 від 31.10.2022, згідно якого виконавець надав послуги замовнику та передав в оренду льодову арену на 27,3 години на суму 49500,00грн; 
-№3 від 01.12.2022, згідно якого виконавець надав послуг замовнику та передав в оренду льодову арену на 17,15 годин на суму 30870,00грн;
-№4 від 30.12.2022, згідно якого виконавець надав послуги замовнику та передав в оренду льодову арену на 12 годин на суму 21600,00грн. 
Дані акти скріплені печатками сторін та підписані уповноваженою особою позивача, однак зі сторони замовника послуг відзначено ХК «Дніпро» та підписантом актів вказано керівника ХК «Дніпро». 
Акти прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 30.09.2022, №2 від 31.10.2022, №3 від 01.12.2022 та №4 від 30.12.2022 містять посилання на договір від 19.09.2022, а номерами вказано №№12/09, 19/09, 1909/22.
Відповідач, в свою чергу, заперечував існування зобов`язань сторін за договором №12/09/22 від 19.09.2022 та надав до суду: договір №8 від 15.05.2023, укладений між сторонами за електронними торгами (ДК 021:201592622000-7) терміном дії з 01.01.2023 до 31.12.2023; акти №1 від 15.05.2025 на суму 36000,00грн та №2 від 15.05.2023 на суму 36000,00грн.
Також відповідачем надано доповідну записку бухгалтера Комунального підприємства «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ХОКЕЮ» Херсонської обласної ради (б/н та дати) щодо проекту договору від 19.09.2022 №12/09/22 «Про надання спортивних послуг Івано-Франківським обласним комунальним підприємством «Льодова арена» з надання на погодинній основі льодового поля критої льодової арени, в якій повідомлено наступне: усі договори для здійснення закупівель товарів, робіт і послуг укладаються згідно Закону України «Про публічні закупівлі», який не діє в період воєнного стану. На даний час діє постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання здійснення оборонних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану зі змінами». В пункті 1.1. «Предмет договору» не вказана назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015. Всі закупівлі здійснюється відповідно до річного плану використання бюджетних коштів та паспорту бюджетної програми на відповідний рік. Дані закупівлі не були включені в розрахунок. В пункті 3 «Термін дії надання послуг» вказано, що послуги по цьому договору надаються в період з 19.09.2022 по 30.03.2023 (включно) суперечить частині першій статті 3 Бюджетного Кодексу України, яка передбачає, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Підприємство є одержувачем коштів. На даний час звільнено начальника управління фізичної культури, молоді та спорту ХОДА - розпорядник вищого рівня. Без згоди розпорядника коштів договори не укладаються; до договору не надана калькуляція вартості послуг, яка має бути затверджена рішенням Івано-Франківської обласної ради.
Листом від 16.06.2025 за вих.№ 07-02-20/6-06/3160 ГУ ДКС в Херсонській області повідомило Комунальне підприємство «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ХОКЕЮ» Херсонської обласної ради про те, що згідно даних, які обліковуються в АС «Є-КАЗНА-ВИДАТКИ» реєстрація договору від 19.09.2022 №12/09/22 на суму 407700,00 грн по КЕКВ 2610 КП «Обласний центр хокею» ХОР за період з 19.09.2022 по 27.09.2022 не проводилась.
Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання спортивних послуг №12/09/22 від 19.09.2022 у загальній сумі 177649,46 грн, з яких 140670,00 грн – основна сума заборгованості та 36979 грн – пеня.
Позиція суду апеляційної інстанції
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами першою, третьою статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Положеннями частини першої статті 627 Цивільного кодексу України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що укладений між сторонами договір №12/09/22 від 19.09.2022 за своєю юридичною природою є договором надання послуг.
Загальні правила надання послуг визначені, зокрема, Цивільним кодексом України, статтею 901 якого (що міститься в главі 63 «Послуги. Загальні положення» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право») передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
В силу частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Загальне правило статті 903 Цивільного кодексу України передбачає оплатність послуги за договором про надання послуги, якщо договором передбачено надання послуг за плату, у зв`язку з чим правила та вимоги щодо оплатності послуг застосовуються у разі їх надання, тоді як за відсутності факту та доказів надання відповідних послуг надавач послуг позбавлений права та підстав вимагати їх оплати від отримувача послуг.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Водночас, Закон України «Про публічні закупівлі» визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
У статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» вживаються наступні терміни: замовники – суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону; послуги - будь-який предмет закупівлі, крім товарів і робіт, зокрема транспортні послуги, освоєння технологій, наукові дослідження, науково-дослідні або дослідно-конструкторські розробки, медичне та побутове обслуговування, найм (оренда), лізинг, а також фінансові та консультаційні послуги, поточний ремонт, поточний ремонт з розробленням проектної документації; предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом, із застосуванням Єдиного закупівельного словника, затвердженого у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад.
Відповідно до положень пунктів 38, 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України одержувач бюджетних коштів – суб`єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету; розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я та здійснення витрат бюджету.
За правилами частини шостої статті 22 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, шляхом доведення йому бюджетних асигнувань та надання відповідних коштів бюджету (на безповоротній чи поворотній основі). Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти відповідно до вимог бюджетного законодавства на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань.
Відповідач у справі Комунальне підприємство «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ХОКЕЮ» Херсонської обласної ради є комунальним підприємством та отримувачем бюджетних коштів. У витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено, що єдиним засновником Комунального підприємства «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ХОКЕЮ» Херсонської обласної ради є Херсонська обласна рада, розмір внеску до статутного фонду: 1 600 000,00 грн, частка (%): 100,00%.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що на Комунальне підприємство «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ХОКЕЮ» Херсонської обласної ради поширюються положення Закону України «Про публічні закупівлі», і, відповідно, закупівлі послуг здійснюються з урахувань положень законодавства про публічні закупівлі.
Цей Закон застосовується: 1) до замовників, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 2 цього Закону, за умови що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень; 2) до замовників, визначених пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону, за умови що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень; 3) до замовників, визначених частиною першою статті 2 цього Закону, які здійснюють спрощені закупівлі відповідно до цього Закону та/або укладають договори без використання електронної системи закупівель відповідно до частин другої, третьої і сьомої цієї статті.
Замовники здійснюють спрощені закупівлі шляхом використання електронної системи закупівель у порядку, передбаченому цим Законом (частини 1, 2 статті 3 Закону).
Спрощена закупівля проводиться замовником із застосуванням електронного аукціону відповідно до статті 30 цього Закону (стаття 14 Закону України «Про публічні закупівлі»).
Відповідно до частини десятої статті 3 Закону забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель або застосування цього Закону, зокрема положень частини третьої статті 10 цього Закону.
Згідно із частиною першою статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Договір про закупівлю є нікчемним у разі: якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону (пункт 1 частини першої статті 43 Закону України «Про публічні закупівлі»).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені в статті 203 Цивільного кодексу України, за якою зміст правочину не може суперечити, зокрема, цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства (частина перша); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина третя).
Відповідно до частин першої, другої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою, третьою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного. Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний договір є недійсним разом з усіма його умовами та не створює для сторін зобов`язань, що в ньому закріплені.
Верховний Суд, зокрема, у постанові від 26.03.2025 у справі №729/559/21 зазначив, що нікчемний правочин (частина друга статті 215 Цивільного кодексу України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio - «з початку»), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure - «по закону», «у силу закону»). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх.
Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто не зумовлює переходу / набуття / зміни / встановлення / припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio - «на підставі своєї посади»), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (аналогічний висновок містять постанови, зокрема, від 08.02.2023 у справі №359/12165/14-ц, від 31.05.2023 у справі №635/5911/18). При цьому наслідки нікчемності правочину наступають для сторін також у силу вимог закону і суд може їх застосувати з власної ініціативи, що врегульовано частиною п`ятою статті 216 Цивільного кодексу України.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом договору №12/09/22 від 19.09.2022 є надання послуг з надання льодового поля на суму 407700,00 грн, що перевищує 200000,00 грн, водночас його укладено сторонами без проведення процедури закупівлі, отже, в силу прямої вказівки Закону України «Про публічні закупівлі» цей договір є нікчемним з моменту його укладення, тобто з 19.09.2022. 
За таких обставин, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача на загальну суму 177649,46 грн на підставі договору №12/09/22 від 19.09.2022, оскільки такий договір є нікчемними в силу пункту 1 частини першої статті 43 Закону України «Про публічні закупівлі».
Крім того, як вірно зауважив суд першої інстанції, в актах №l від 30.09.2022, №2 від 31.10.2022, №3 від 01.12.2022, №4 від 30.12.2022 міститься посилання на договори від 19.09.2022 за №№12/09, 19/09, 1909/22, в той час як позивачем відзначено як підставу для виникнення зобов`язань договір №12/09/22 від 19.09.2022, і як було встановлено судом, згідно із вказаними актами замовником є ХК «Дніпро» та їх підписано керівником замовника ХК «Дніпро», при цьому посвідчено підпис останнього печаткою КП «Обласний центр хокею», що унеможливлює визнання підставою виникнення зобов`язань у КП «Обласний центр хокею» згідно поданих позивачем до справи актів №l від 30.09.2022, №2 від 31.10.2022, №3 від 01.12.2022, №4 від 30.12.2022, так як останні не свідчать про взаємовідносини сторін саме за договором №12/09/22 від 19.09.2022. 
Висновки суду апеляційної інстанції
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).
В силу статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 24.10.2025 у справі №916/3414/25 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту колегія суддів не вбачає.
Розподіл судових витрат
Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281, 282, 284 ГПК України,
Південно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного комунального підприємства «Льодова арена імені Степана Бандери» залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2025 у справі №916/3414/25 залишити без змін.
3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 03.02.2026.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук 

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран