РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2026 року 	м. Рівне	№460/11141/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , до Дубровицької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі – Позивач) до Дубровицької міської ради (далі – Відповідач), в якому Позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Дубровицької міської ради щодо не прийняття рішення про погодження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення земельної ділянки “Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код-02.01) гр. ОСОБА_3 , адреса земельної ділянки АДРЕСА_1 , за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (16.00) землі запасу(земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), кадастровий номер 5621885400:04:006:0167; зобов`язати Дубровицьку міську раду погодити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення земельної ділянки “Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код-02.01) гр. ОСОБА_3 , адреса земельної ділянки АДРЕСА_1 , за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (16.00) землі запасу(земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), кадастровий номер 5621885400:04:006:0167.
Стислий виклад позиції позивача.
Позивач зазначає, що ОСОБА_1 23 січня 2025 року було укладено договір із ФОП ОСОБА_2 щодо розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення земельної діляки «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) гр. ОСОБА_1 , адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 .. 14 лютого 2025 року, від імені ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради було подано заяву щодо погодження проекту землеустрою. Листом №С-243 від 03 березня 2025 року Дубровицька міська рада відмовила ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою. Відмову мотивовано тим, що згідно до реєстру сертифікованих інженерів землевпорядників, дія сертифікату ФОП ОСОБА_2 зупинена 09.07.2024р. Діяльність в сфері землевпорядкування вказаною особою можлива після поновлення сертифікату. Додатково запропоновано звернутися за захистом своїм прав та законних інтересів до Рівненського окружного адміністративного суду. Органам місцевого самоврядування при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій", а також вимагати погодження документації будь-якими іншими органами, якщо таке погодження не передбачено законом, чи проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт. Чинним законодавством чітко визначено, що орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, розглядає клопотання у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або відмовляє у його затвердженні. При цьому, у випадку відмови у затвердженні проекту землеустрою, таке рішення має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Просив задовольнити позов у повному обсязі. 
Стислий виклад заперечень відповідача.
Відповідач зазначає, що Позивач не звертався до органу місцевого самоврядування із заявою про затвердження проекту землеустрою, тому позовні вимоги є безпідставними. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову. 
Ухвалою суду від 07.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача – фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 08.09.2025 прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову. 
За правилами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України. 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд 

В С Т А Н О В И В:
09.01.2024 Позивач звернувся до Дубровицької міської ради із клопотанням, в якому просив надати дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,25га, яка розташована на території Рівненської області Сарненського району, Дубровицька міська рада, с.Крупове, вул.Центральна, 1, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером – 5621885400:04:006:0167.
До даної заяви позивачем було додано копію паспорта та РНОКПП, копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, графічний матеріал на якому зображене бажане місце розташування земельної ділянки.
Рішенням 41 сесії 8 скликання Дубровицької міської ради від 08.02.2024 №1250 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,25га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (код КВЦПЗ – 02.01) за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (16.00) землі запасу земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) кадастровий номер 5621885400:04:006:0167.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 у справі №460/4015/24 постановлено: 
«Позов ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради Рівненської області задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дубровицької міської ради Рівненської області від 08 лютого 2024 року № 1250 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код КВЦПЗ - 02.01) за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (16.00) землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) кадастровий номер 5621885400:04:006:0167.
Зобов`язати Дубровицьку міську раду Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2024, вхід. №С-34 щодо надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код КВЦПЗ - 02.01) за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (16.00) землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) кадастровий номер 5621885400:04:006:0167 з урахуванням висновків суду».
Рішенням Дубровицької міської ради від 08.08.2024 № 1452 відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведені земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код КВЦГЗ- 02.0 за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (16.00) землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), кадастровий номер 5621885400:04:006:0167. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 у справі №460/10476/24 постановлено: 
«Позовну заяву задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дубровицької міської ради від 08 серпня 2024 року № 1452, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (код КВЦПЗ - 02.01) за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (16.00) землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), кадастровий номер 5621885400:04:006:0167.
Зобов`язати Дубровицьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за рахунок земельної ділянки, кадастровий номер 5621885400:04:006:0167 згідно поданої зави від 09 січня 2024 року, вхід. № С-34».
Рішенням Дубровицької міської ради від 19.12.2024 №1620 «Про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 по справі №460/10476/24» вирішено: 
Надати дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 5621885400:04:006:0167, згідно поданої заяви від 09.01.2024 вх. №С-34 (а.с. 42).
Позивач зазначає, що між ним та ФОП ОСОБА_2 укладено договір від 23.01.2025 щодо розробки проекту землеустрою. 
Позивач звернувся до Відповідача із заявою про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 14.02.2025 (вх. від 14.02.2025) (а.с. 26).
Позивач зазначає, що листом від 03.03.2025 Відповідач відмовив Позивачу у затвердженні (погодженні) проекту землеустрою. 
В матеріалах справи міститься лист Виконавчого комітету Дубровицької міської ради від 03.03.2025 №С-243, де зазначено, що наданий заявником проєкт землеустрою не може бути розглянутий на погодження; відповідно до реєстру сертифікованих інженерів землевпорядників дія сертифікату ФОП ОСОБА_2 зупинена 09.07.2024; діяльність в сфері землевпорядкування вказаною особою можлива після поновлення сертифікату (а.с. 27).
Вважаючи бездіяльність Відповідача протиправною щодо непогодження проекту землеустрою, Позивач звернувся до суду з позовом. 
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.
За приписами частин першої – третьої статті 78 Земельного кодексу України (далі – ЗК України), право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
За приписами частини третьої статті 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:
а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;
б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;
в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;
г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;
ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;
д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.
За приписами частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У заяві зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає заяву у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
За приписами частини десятої статті 118 ЗК України, заява про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, документація із землеустрою реєструються в день надходження до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, та розглядаються у порядку черговості їх надходження.
Зазначені вище норми ЗК України визначають певні етапи набуття права власності на земельну ділянку громадинами:
подання заяви до органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою;
прийняття органом місцевого самоврядування рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою;
безпосередня розробка проекту землеустрою;
погодження проекту землеустрою;
прийняття органом місцевого самоврядування рішення про затвердження проекту землеустрою;
реєстрація права власності.
Так, судом установлено, що Рішенням Дубровицької міської ради від 19.12.2024 №1620 «Про виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 по справі №460/10476/24» вирішено: 
Надати дозвіл гр. ОСОБА_1 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земельної ділянки кадастровий номер 5621885400:04:006:0167, згідно поданої заяви від 09.01.2024 вх. №С-34 (а.с. 42).
Позивач зазначає, що між ним та ФОП ОСОБА_2 укладено договір від 23.01.2025 щодо розробки проекту землеустрою. 
При цьому, Позивач не додав суду ані договору від 23.01.2025, ані розробленого проекту землеустрою. 
В матеріалах справи міститься лист Виконавчого комітету Дубровицької міської ради від 03.03.2025 №С-243, де зазначено, що наданий заявником проєкт землеустрою не може бути розглянутий на погодження; відповідно до реєстру сертифікованих інженерів землевпорядників дія сертифікату ФОП ОСОБА_2 зупинена 09.07.2024; діяльність в сфері землевпорядкування вказаною особою можлива після поновлення сертифікату (а.с. 27).
При цьому, суд звертає увагу на те, що в первинній редакції позову Позивач просив суд зобов`язати Дубровицьку міську раду ЗАТВЕРДИТИ ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення земельної ділянки “Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код-02.01) гр. ОСОБА_3 , адреса земельної ділянки АДРЕСА_1 , за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (16.00) землі запасу(земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), кадастровий номер 5621885400:04:006:0167.
У відзиві на позовну заяву Відповідач зазначив, що до органу місцевого самоврядування не надходило жодних заяв від Позивача саме про ЗАТВЕРДЖЕННЯ проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення земельної ділянки «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».
І вказане підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, оскільки Позивач не звертався саме до Відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою. 
При цьому, лист Виконавчого комітету Дубровицької міської ради від 03.03.2025 №С-243, де зазначено, що наданий заявником проєкт землеустрою не може бути розглянутий на погодження; відповідно до реєстру сертифікованих інженерів землевпорядників дія сертифікату ФОП ОСОБА_2 зупинена 09.07.2024; діяльність в сфері землевпорядкування вказаною особою можлива після поновлення сертифікату; стосувався не ЗАТВЕРДЖЕННЯ проекту землеустрою, а питання щодо ПОГОДЖЕННЯ проекту землеустрою.
У подальшому, Позивач змінив предмет позову, подавши до суду відповідну заяву, відповідно до якої просить зобов`язати Дубровицьку міську раду ПОГОДИТИ ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення земельної ділянки “Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код-02.01) гр. ОСОБА_3 , адреса земельної ділянки АДРЕСА_1 , за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (16.00) землі запасу(земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), кадастровий номер 5621885400:04:006:0167.
Натомість, позовні вимоги скеровані до органу місцевого самоврядування - Дубровицької міської ради.
Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, є Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі – Закон № 280/97-ВР). 
Відповідно до статті 25 Закону № 280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Питання, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (виключна компетенція сільських, селищних, міських рад) визначені статтею 26 Закону № 280/97-ВР: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до частин першої та другої статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Отже, з урахуванням норм ЗК України та Закону № 280/97-ВР, орган місцевого самоврядування – рада (з питань регулювання земельних відносин) приймає рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та рішення про затвердження проекту землеустрою (або ж рішення про відмову з цих питань).
Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 280/97-ВР, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (частина друга статті 11 Закону № 280/97-ВР).
Глава 2 Закону № 280/97-ВР визначає повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
За приписами пункту 9 частини першої статті 33 Закону № 280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.
Відповідно до частини шостої статті 59 Закону № 280/97-ВР, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.
У спірному випадку Відповідач – орган місцевого самоврядування – Дубровицька міська рада не приймала будь-якого рішення щодо відмови у ПОГОДЖЕННІ проекту землеустрою, оскільки таке компетенційне питання стосується саме виконавчого органу міської ради. 
За правилами частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
Тобто, під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, оскільки право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає, оскільки звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.
Враховуючи наведене, обов`язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів фізичних або юридичних осіб є одночасна наявність двох факторів: існування публічно-правових відносин між позивачем - фізичною (юридичною) особою та відповідачем - суб`єктом владних повноважень; наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах. 
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19).
Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 квітня 2021 року у справі №910/10011/19 (провадження № 12-84гс20). 
У спірному випадку Відповідач не порушував та не міг порушити право та законний інтерес Позивача, оскільки не приймав рішення щодо відмови у погодженні проексу землеустрою. 
Тому, заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.
Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), до Дубровицької міської ради (вулиця Воробинська,16, місто Дубровиця, Сарненський район, Рівненська область, 34100; код ЄДРПОУ 05390997) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій – відмовити повністю. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Повний текст рішення складений 23 січня 2026 року 

Суддя       К.М. Недашківська