06.02.26  Справа № 469/877/25
2-а/469/6/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2026 року   с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про cкасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 
в с т а н о в и в:
21 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №315 від 06 червня 2025 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Позивач зазначав, що про складення протоколу про адміністративне правопорушення та дату його розгляду його не було повідомлено, повісток від ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував, а усі військові облікові дані він оновив; крім того, у період з 19 по 26 травня 2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні. На думку позивача, відповідач не навів у оскаржуваній постанові обґрунтованих доказів вчинення адміністративного правопорушення, а також що позивач є належним суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності, що справа розглянута відповідно до територіальної юрисдикції, доказів про наявність відомостей про належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи. 
23 липня 2025 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху.
18 серпня 2025 року суд поновив ОСОБА_1 строк оскарження спірної постанови, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за адміністративним позовом; постановив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін. 
Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем у особистому електронному кабінеті в системі "Електронний Суд" 18 серпня 2025 року.
Відзиву на позов відповідач не надав.
За відсутності відповідних клопотань сторін розгляд справи відповідно до вимог ст. 257 КАС України проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
З матеріалів справи суд встановив, що 23 травня 2025 року офіцер управління ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) капітан ОСОБА_2 склав щодо ОСОБА_1 протокол № 315 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, у якому виклав суть адміністративного правопорушення як «Порушник військового обліку з 19.05.2025р. Неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце, зазначені у повістці (ст..22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Від підписання зазначеного протоколу позивач відмовився у присутності свідків та власноручно записав у ньому «Відмовляюся від підпису, бо повістку в очі не бачив. З протоколом не згоден». У тексті протоколу надруковані відомості про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення об 11 год. 03 червня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет № 1.
Оскільки позивач виклав свої письмові пояснення у надрукованому протоколі про адміністративне правопорушення, який містив відомості про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що позивач міг та повинен був бути обізнаним з датою та місцем розгляду такої справи.
На підставі вказаного протоколу 03 червня 2025 року т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_3 виніс постанову № 315 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.
За текстом оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він є порушником військового обліку з 19.05.2025 року, не прибув вчасно за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив ст.22 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП; на позивача накладено штраф у розмірі 17000 грн.
Частинами 2, 3 ст.268 КУпАП визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 1724 - 1729, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 1851, статтями 1857, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.
Оскільки законом не встановлено обов`язковість присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді щодо неї справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення щодо позивача за його відсутності та за наявності відомостей про його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи не суперечить вимогам закону.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 
Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Встановлений зазначеною нормою порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення є гарантією дотримання процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, обізнаності такої особи про складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та його змісту, можливості надання пояснень та клопотань, зауважень до протоколу.
Частиною 3 ст. 210 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
У порушення вимог ст..256 КУпАП у складеному щодо позивача протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дату, час, місце вчинення протиправного діяння, зокрема, не зазначено вид, номер та дату повістки, якою викликався позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 , дату її вручення позивачу та дату і час, на які позивач повинен був з"явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до повістки, а тому протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення як такий, що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
Крім того, у переліку доказів, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, зазначено лише завірені належним чином копії паспорта та картки платника податків, що свідчить про те, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо позивача та розгляду справи про адміністративне правопорушення будь-які інші докази, зокрема, повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про її вручення позивачу, докази нез`явлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 не досліджувались.
Не надані такі докази і суду під час розгляду цього адміністративного позову.
При прийнятті оскаржуваної постанови суть правопорушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, також викладено неконкретно, без зазначення номера та дати, виду повістки, якою позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 , дати її вручення позивачу та дати і часу, на які позивач повинен був з"явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до повістки.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст.279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів.
На підставі ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:
1) про накладення адміністративного стягнення;
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;
3) про закриття справи.
Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова органу (посадової особи) по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Зазначених вимог особою, що прийняла оскаржувану постанову, не виконано, у постанові не викладено з достатньою повнотою суть адміністративного правопорушення, а сааме не встановлено дату і час адміністративного правопорушення, відсутній достатній опис обставин, установлених під час розгляду справи, у тому числі щодо номеру та дати повістки, якою викликався позивач до ІНФОРМАЦІЯ_2 , її виду, дати її вручення позивачу та дати і часу, на які позивач повинен був з"явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до повістки.
Крім того, оскаржувану постанову прийнято на підставі недопустимого доказу - протоколу про адміністративне правопорушення № 315 від 23 травня 2025 року.
При розгляді адміністративного позову відповідачем не надано доказів неявки позивача за врученою йому належним чином повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначені такою повісткою дату і час.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
На підставі з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, за що передбачена відповідальність КУпАП.
Таким чином, відповідачем не доведено факт неявки позивача за викликом у встановлені повісткою строки та місце.
Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд приходить до висновку про те, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані вимоги Конституції України та КУпАП та не здобуті докази наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, у зв"язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно із ч.2 ст.132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Пунктом 5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0.2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 виклала правову позицію про обов"язковість сплати судового збору у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення, який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову на загальну суму 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 271, 286 КАС України, суд 
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про cкасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі. 
Скасувати постанову  ІНФОРМАЦІЯ_1  № 315 від 03 червня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, складену щодо ОСОБА_1 , провадження у справі закрити у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з  ІНФОРМАЦІЯ_1  (місцезнаходження:  АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя  АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1211,20 грн..
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його складення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя