ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2025 року	Львів	Справа № 380/24277/24 пров. № А/857/11676/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року (головуючий суддя: Ланкевич А.З., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
встановив:
ОСОБА_1 , 27.11.2024, звернулася з позовом до суду, який надійшов засобами поштового зв`язку, в якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача, що полягають у перерахунку з 01.11.2024 позивачці пенсії та скасувати рішення від 25.10.2024 № 913210153579;
- зобов`язати відповідача поновити з 01.11.2024 виплату пенсії позивачці у розмірі, призначеному з 29.01.2024.
В обґрунтування позову позивачка зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 29.01.2024 отримує пенсію за віком згідно з нормами ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 за № 3723-ХІІ. Зазначила, що розмір пенсії з надбавками становив 8006,40 грн. У подальшому, отримала лист Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.10.2024, в якому повідомлено про необхідність подання нових довідок про складові заробітної плати державного службовця для перегляду розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року № 823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» (далі - Порядок № 823). Позивачка з таким діями пенсійного органу не погодилась та вказала, що форми довідок, на підставі яких первинно був обчислений розмір її пенсії, відповідають вимогам Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі - Порядок № 622) та постанові Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» (далі Постанова № 1-3). Однак, незважаючи на це, відповідачем зменшено розмір призначеної пенсії у зв`язку з її перерахунком на підставі Порядку № 823, після чого розмір пенсії позивачки становить 6873,78 грн (з 01.11.2024). Зазначила, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення під час перерахунку з 01.11.2024 року розміру пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу».
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 913210153579 від 25.10.2024 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 , починаючи з 01.11.2024 року, перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIII «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 26.01.2024 року № 5/04-31/24 станом на 26.01.2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що розмір пенсійної виплати з 29.01.2024 становив 8006,40 грн. Крім того, вказав, що внаслідок внесених Постановою № 823 змін щодо перегляду пенсій, призначених після 01.01.2024 року, позивачці було переглянуто розмір пенсії відповідно до нових довідок про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років) від 21.10.2024 року № 50/04-31/24 та про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) від 21.10.2024 року № 51/04-31/24. Після проведеного перерахунку, відповідно до нових довідок, розмір пенсії позивачки з 01.11.2024 року становить 6873,78 грн. За таких обставин вважає, що дії відповідача у проведенні перерахунку пенсії є правомірними, ґрунтуються на Конституції та законах України, а позовні вимоги позивачки є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають нормам чинного законодавства.
Позивачкою не надано відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачка з 29.01.2024 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком, згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.
Обчислення розміру пенсії проведено на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 26.01.2024 року № 5/04-31/24 станом на 26.01.2024 року, виданої Львівською районною державною адміністрацією Львівської області. Розмір пенсії з надбавками становить 8006,40 грн.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.10.2024 року повідомлено позивачку про необхідність подання нових довідок про складові заробітної плати державного службовця для перегляду розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року № 823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб».
У відповідь позивачка надіслала листа від 07.11.2024 року, в якому повідомила, що Конституцією України визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод людини (ст. 22), а також, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ст. 58). Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 року закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Зміна порядку розрахунку пенсії як періодичної виплати фізичній особі шляхом прийняття відповідного закону може відбуватися за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.04.2024 року). Враховуючи викладене, немає підстав для надання позивачкою нових довідок про складові заробітної плати державного службовця для перегляду розміру пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».
Львівською районною державною адміністрацією Львівської області, 21.10.2024 видано довідку № 50/04-31/24 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років), станом на 31.12.2023, у якій визначені посадовий оклад, надбавка за ранг (6 ранг), надбвка за вислугу років (50%).
Львівською районною державною адміністрацією Львівської області, 21.10.2024 видано довідку № 51/04-31/24 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд), у якій визначені розмір надбавок, премій та інших виплат за період з 01.05.2016 року.
На підставі наданих довідок, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 року № 823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачки з 01.11.2024 року, внаслідок якого розмір пенсії з 01.11.2024 року склав 6873,78 грн. У зв`язку із цим, відповідачем прийнято оскаржуване рішення № 913210153579 від 25.10.2024 року.
Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивачка не погоджується з діями відповідача в частині зменшення розміру її пенсії після перерахунку з 01.10.2024 року та рішенням № 913210153579 від 25.10.2024 року, а тому звернулася до суду з позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія за віком згідно ст. 37 Закону № 3723-ХІІ призначена позивачці з 29.01.2024 року, тобто до внесення змін до Порядку № 622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.
Таким чином, положення постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 можуть стосуватися лише призначення пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій з урахуванням положень ст. 58 Конституції України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» від 19.12.1993 № 3723-ХІІ (далі – Закон № 3723-ХІІ).
Згідно зі статтею 37 Закону № 3723-ХІІ право на одержання пенсії державного службовця мають чоловіки, які досягли 62-річного віку, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, а також стажу державної служби не менш як 10 років за умови роботи на посадах державної служби на час досягнення відповідного віку, або за наявності не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям відповідно до цієї норми призначається у розмірі 60 відсотків заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, – у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.
Разом з тим з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі – Закон № 889-VІІІ). Підпунктом 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону Закон № 3723-ХІІ визнано таким, що втратив чинність, крім статті 37, яка застосовується до осіб, визначених пунктами 10 та 12 зазначеного розділу.
Відповідно до пунктів 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ зберігається:
– за державними службовцями, які на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ займали посади державної служби та мали не менш як 10 років стажу на відповідних посадах;
– за особами, які на зазначену дату мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від факту перебування на державній службі.
При цьому зазначені особи реалізують таке право у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, наявність у особи станом на 01.05.2016 відповідного стажу державної служби (10 років – за умови перебування на державній службі на цю дату, або 20 років – незалежно від перебування на державній службі) є підставою для збереження права на призначення пенсії державного службовця за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ, однак не звільняє таку особу від обов`язку дотримання інших умов, передбачених цією статтею.
Водночас стаття 37 Закону № 3723-ХІІ для осіб, які мають не менш як 20 років стажу державної служби, встановлює додаткові обов`язкові умови реалізації права на пенсію, а саме досягнення визначеного законом віку та наявність необхідного страхового стажу.
Таким чином, системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що після 01.05.2016 збереження права особи на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ можливе лише за умови одночасного дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ та розділом ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ, зокрема щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).
Відповідно до п. 4 Порядку № 622 (у редакції від 01.01.2020 року), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Так, 20.07.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823, якою внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі – Порядок № 622).
Відповідно до пункту 3 Постанови № 823 вона набирає чинності з дня її офіційного опублікування, тобто з 20.07.2024, та застосовується до правовідносин, що виникли з 01.01.2024.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 622 у редакції, чинній після внесення змін, довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1– 6 до цього Порядку, видаються виключно з метою призначення пенсії відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ за статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Пунктами Порядку № 622 також визначено, що у разі ліквідації державного органу довідки про заробітну плату видаються органом-правонаступником, а за його відсутності – у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики України за погодженням з Національним агентством України з питань державної служби.
У разі перейменування посад, а також за відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 01.01.2024 здійснюється на підставі класифікаційного коду, визначеного державним органом та зазначеного у штатному розписі на дату звільнення особи. Водночас за посадами державної служби, які не мали класифікаційного коду на дату звільнення особи, таке прирівняння не здійснюється, а довідки видаються відповідно до умов, що діяли до 01.01.2024, з урахуванням положень пункту 4 Порядку №622.
Крім того, суд враховує, що на момент призначення пенсії позивачці вимоги до форми довідки про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям». Зазначеною постановою були затверджені, зокрема, форми довідок: 
– про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); 
– про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією;
– про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, та яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зміни, внесені Постановою № 823 до Порядку № 622, мають регулятивний характер щодо порядку та умов видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, застосовуються з 01.01.2024 та не можуть розглядатися як правова підстава для перегляду або перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності зазначеною постановою, за умови дотримання на момент призначення пенсії вимог законодавства, чинного на той час.
Суд апеляційної інстанції встановив, що за заявою позивачки від 29.01.2024 їй призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ.
Разом із заявою про призначення пенсії позивачка подала довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 26.01.2024 № 5/04-31/24, видану Львівською районною державною адміністрацією Львівської області за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, яка була чинною на момент звернення позивачки за призначенням пенсії.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачці з 29.01.2024 призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, розмір якої з урахуванням надбавок становив 8006,40 грн.
У подальшому відповідачем в односторонньому порядку було здійснено перерахунок пенсії позивачки у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823, внаслідок чого з 01.11.2024 розмір пенсії було зменшено до 6873,78 грн.
При цьому пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії на підставі довідок про заробітну плату, виданих відповідно до додатків 4 та 5 до Постанови № 823, а саме довідок від 21.10.2024 № 50/04-31/24 та № 51/04-31/24, виданих Львівською районною державною адміністрацією Львівської області.
Отже, відповідач фактично застосував положення Постанови № 823 до правовідносин щодо пенсії, призначеної позивачці у січні 2024 року, тобто до набрання цією постановою чинності.
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи відповідача щодо правомірності таких дій, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 набрала чинності лише 20.07.2024, тоді як право позивачки на пенсію державного службовця було реалізоване шляхом її призначення з 29.01.2024.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Зазначене означає, що дія нормативно-правових актів поширюється виключно на правовідносини, які виникли після набрання ними чинності.
Крім того, згідно з частиною третьою статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 №3-рп/2001 зазначив, що дія закону чи іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання ним чинності. Закріплення принципу незворотності дії законів у часі є гарантією правової визначеності та довіри особи до держави.
У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 роз`яснено, що звуження обсягу прав і свобод означає, зокрема, зменшення розміру або кількості благ, що становлять зміст відповідного права.
Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 у справі № 580/6509/23 зазначив, що зміна порядку розрахунку пенсії не суперечить статтям 22 та 58 Конституції України лише за умови, якщо такі зміни не призводять до зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент набрання чинності відповідними нормативними змінами.
Натомість у цій справі судом встановлено, що внаслідок застосування відповідачем положень Постанови № 823 розмір пенсії позивачки було зменшено з 8006,40 грн до 6873,78 грн, що свідчить про звуження обсягу вже реалізованого права на пенсійне забезпечення.
Суд апеляційної інстанції також враховує, що пенсія за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ була призначена позивачці до внесення змін до Порядку № 622, а отже реалізація її права мала здійснюватися за нормами, чинними на момент звернення до суб`єкта владних повноважень. Розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений відповідно до законодавства, чинного на момент його початку.
При цьому положення Постанови № 823 стосуються виключно порядку призначення пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій, що прямо узгоджується з вимогами статті 58 Конституції України.
Крім того, Постановою № 823 не надано органам Пенсійного фонду України повноважень на здійснення перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку з поширенням її дії з 01.01.2024.
Більше того, відповідно до пункту 5 Порядку № 622 у редакції Постанови № 823 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1– 6, видаються виключно для призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності та з урахуванням покладеного на відповідача обов`язку доведення правомірності своїх рішень і дій, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення та дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 913210153579 від 25.10.2024 не відповідають критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, а також є необґрунтованими.
У зв`язку з цим такі рішення та дії підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач неправомірно здійснив перерахунок та зменшення розміру пенсії позивачки шляхом застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 до пенсії, призначеної до набрання нею чинності. Такі дії призвели до звуження обсягу вже реалізованого права на пенсійне забезпечення, суперечать статтям 22 та 58 Конституції України та виходять за межі повноважень пенсійного органу.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою ефективного захисту порушеного права позивачки, необхідно зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 з 01.11.2024 перерахунок і виплату пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ та пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ на підставі довідки від 26.01.2024 № 5/04-31/24, з урахуванням раніше виплачених сум.
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд
постановив:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі № 380/24277/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська