КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №361/956/25 Головуючий у суді І інстанції: Петришин Н.М.
провадження №22-ц/824/5207/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Музичко С.Г., Болотова Є.В., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Тихонова Дмитра Ігоровича, який представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Менеджмент Проект» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Менеджмент Проект» про стягнення орендної плати та штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Мега Менеджмент Проект» про стягнення орендної плати та штрафних санкцій. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 27 грудня 2000 року на підставі державного акту на право власності на землю серії І-КВ № 086819 позивач набув у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, загальною площею 4,232 га. 06 вересня 2012 року на підставі довідки про присвоєння кадастрового номеру відповідній земельній ділянці присвоєно номер: 3221280800:11:005:0005. 03 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мега Менеджмент Проект» укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку. Сторони у договорі погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі не менше 26 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент заключення договору складає 15 155,28 грн. Орендна плата вноситься орендарем у безготівковій формі шляхом зарахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця без його погодження, у строк до 31 грудня поточного року щорічно. У разі невнесення орендної плати у строки, встановлені договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення. ТОВ «Мега Менеджмент Проект» порушило умови договору, відповідач не вніс орендну плату за 2023-2024 роки, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 30 310,56 грн.
Посилаючись на все вищевикладене, ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ «Мега Менеджмент Проект» заборгованість по орендній платі у розмірі 30 310,56 грн, а також інфляційні витрати у розмірі 978,54 грн, 3 % річних у розмірі 415,51 грн, а також судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
19 лютого 2025 року від ТОВ «Мега Менеджмент Проект» надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень, відповідач посилався на те, що позивач, зазначаючи у позовній заяві про те, що у відповідача наявна заборгованість з виплати орендної плати за 2023-2024 роки, не надає до суду будь якого документального підтвердження наявності заборгованості та її фактичного розміру. ОСОБА_1 взагалі не зазначає, в який спосіб вона отримувала орендну плату за користування земельною ділянкою: у готівковій формі в касі відповідача чи шляхом грошового переказу на відділення АТ «Укрпошта», або ж шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок позивача чи у вигляді натуральної або відробіткової форми. З урахуванням того, що позивачка, звертаючись до суду з позовом про стягнення орендної плати та штрафних санкцій, не підтвердила будь-якими належними, достовірним та достатніми доказами факт наявності у відповідача заборгованості з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2023-2024 років, позовна заява є необґрунтованою, оскільки в даному випадку позивачкою не доведено порушення її прав та законних інтересів з боку відповідача.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Менеджмент Проект» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі у розмірі 30 310 грн 56 коп., інфляційні втрати у розмірі 978 грн 54 коп., 3 % річних у розмірі 415 грн 51 коп..
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Менеджмент Проект» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп..
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Тихонов Д.І., який представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Менеджмент Проект», подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що позивачка стверджувала, що відповідачем порушено умови Договору та положення чинного законодавства є виключно припущеннями, які жодним чином доказово не підтверджені. Зокрема, позивачка до позовної заяви не долучила жодного документу, який би підтверджував наявність у відповідача заборгованості перед позивачкою з виплати орендної плати за відповідні періоди.
За відсутності будь-яких наданих позивачкою доказів на підтвердження наявності у відповідача перед нею заборгованості з орендної плати, твердження позивачки є необгрунтованими та безпідставними.
На вказане суд першої інстанції жодним чином не надав своєї обгрунтованої позиції фактично в основу наявності заборгованості з орендної плати суд першої інстанції поклав позицію та доводи позивачки, які доказово не підтверджені.
В матеріалах справи відсутній будь-який належний, достовірний та достатній доказ, що підтверджує позицію позивачки про невиплату (неотримання) останньою орендної плати за 2023-2024 роки, а тому на переконання відповідача, суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав відсутності відповідних доказів наявності заборгованості.
Натомість, суд першої інстанції фактично поклав відповідальність за ненадання відповідних доказів наявності заборгованості на відповідача, зазначив, що відповідач порушив зобов`язання за укладеним договором оренди землі, а тому факт наявності заборгованості та її розмір позивачем підтверджено матеріалами справи.
Крім того, представник відповідача зазначав, що у позовній заяві позивачка вказувала, що факт порушення відповідачем умов укладеного Договору та чинного законодавства в частині виплати орендної плати за 2023-2024 роки, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 30 310,56 грн підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Однак, в додатках до позовної заяви відсутній такий документ, який на думку позивачки, підтверджує факт наявності заборгованості з орендної плати.
Представник відповідача вважає, що позивачкою не доведено порушення її прав та законних інтересів з боку відповідача, а відтак не доведено наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що на спростування заявлених позивачем ОСОБА_1 вимог ТОВ «Мега Менеджмент Проект» не надано до суду жодних підтверджуючих документів щодо перерахування чи виплати орендної плати за 2023 та 2024 рік у встановленому договором розмірі.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди
Відповідно до статті 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Відповідно до ч. 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про оренду землі» у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.
Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 086819, виданого 27 грудня 2000 року, позивач ОСОБА_1 набула у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, загальною площею 4,232 га (а.с. 7).
Згідно Довідки про присвоєння кадастрового номеру № 2167 від 06.09.2012 року вищевказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: 3221280800:11:005:0005 (а.с. 8).
03 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мега Менеджмент Проект» укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с. 9-14).
Відповідно до п. 2.1 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,2325 га, з них 4,2325 га - рілля. Кадастровий номер: 3221280800:11:005:0005.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 58 086,92 грн (п. 2.4 договору).
Відповідно до п. 3.1 договору, Договір оренди земельної ділянки від 03 вересня 2018 року укладено на 7 років.
Відповідно до п. 4.1 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі не менше 26 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент заключення договору складає 15 155,28 грн, із якої вираховується податок з доходів орендодавця згідно з чинним законодавством. Орендна плата може вноситися орендарем у безготівковій формі шляхом зарахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця без його погодження.
Відповідно до п. 4.2 договору, за окремим додатковим погодження сторін орендна плата може вноситься орендарем також в одній із наступних форм та розмірів: натуральною формою, відробітковою формою.
Відповідно до п. 4.6 договору, орендна плата вноситься у строк до 31 грудня поточного року. Орендна плата нараховується і сплачується орендарем щорічно у формі та у розмірі, визначеному цим договором протягом усього строку дії договору.
Відповідно до п. 4.11 договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення.
Відповідно до Повідомлення № 6/14/14.3/25 від 17.01.2025 про дострокове розірвання Договору оренди земельної ділянки від 03.09.2018 року, ТОВ «Мега Менеджмент Проект» повідомило позивача ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору на підставі п. 12.5 договору в односторонньому порядку з 24.07.2025 року (а.с. 17).
Встановивши, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором оренди та своєчасно не сплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою (кадастровий номер: 3221280800:11:005:0005) суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2023 та 2024 роки підлягають стягненню 3% річних в сумі 415,51 грн та інфляційні втрати в розмірі 978,54 грн за період з 01.01.2024 року по 20.11.2024 року
Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність позову та відсутність розрахунків, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, та виходить з такого.
Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставинам не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17.
Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.
Заперечуючи проти позову, ТОВ «Мега Менеджмент Проект» не спростовано заявлені позивачкою суми, які вона зазначила як не сплачені, свого контррахунку з зазначенням іншого розміру орендної плати не наведено, докази виконання зобов`язання за договором оренди також відсутні, у грошовому або натуральному виді.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскарженого рішення суду.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що майнові права позивачки були порушені відповідачем.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що розглядаючи спір суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Щодо судових витрат в частині судового збору.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат в частині судового збору та відсутні підстави для розподілу судових витрат в частині судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тихонова Дмитра Ігоровича, який представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Менеджмент Проект» залишити без задоволення.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено «05» лютого 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

Є.В. Болотов