Справа № 145/1660/25
Провадження №3/145/11/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2026 р. Тиврівський районний суд Вінницької області
Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Іванець В. Д. , розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, охоронника СП ТОВ "СоларЕкоЕнерджі", раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
На адресу Тиврівського районного суду Вінницької області 10.11.2025 надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1  за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом установлено, що інспектором ВП № 2 (м. Гнівань) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Пивоваром А.І. складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.11.2025 серії ЕПР1 № 504546 відповідно до змісту якого: 05.11.2025о 19:20 год, в с. Красне Вінницького району Вінницької області, по вулиці Центральна, ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України, керував транспортним засобом "Audi", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в Багатопрофільній лікарні Тиврівської селищної ради. Висновок № 37 від 05.11.2025, результат - 1,03 ‰.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що о 17:00 05.11.2025 приїхав на своєму автомобілі до сусіда ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем та в якого також перебував ОСОБА_3 . На їх пропозицію повечеряти, погодився. У ОСОБА_2 перебували десь 1-2 години та вживали спиртне. Приблизно о 19:00 вирішив їхати додому, тому зателефонував дружині, щоб вона прийшла до сусіда та сіла за кермо. Він же з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вийшли на вулицю та підійшли до його авто, яке стояло поруч. Оскільки на вулиці було холодно, то сіли в салон, де палили та чекали на дружину. Через декілька хвилин до них під`їхали працівники поліції. Він вийшов з салону, з водійського сидіння, та на вимогу працівників поліції пред`явив у додатку "Дія" своє посвідчення водія. Далі поліцейські запропонували йому проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Поліцейським не заперечував щодо огляду, оскільки нещодавно був прооперований та не хотів, щоб до нього застосовувалася фізична сила. У лікувальному закладі пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, який, зі слів поліцейських, був позитивний, результати приладу Драгер йому не показали. На місці події огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейські пройти не пропонували. Також зазначив, що у нього були всі причини відмовитися від такого огляду, оскільки він транспортним засобом не керував.
У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Когутницький В.М. просив закрити адміністративну справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_1 05.11.2025 транспортним засобом не керував, що підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського, долученим до протоколу. Крім того, відповідно до протоколу ОСОБА_1 керував автомобілем о 19:20, хоча відео з бодікамери розпочинається о 19:27, крім того саме відео не є безперервним, на ньому не зафіксовано момент огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та результат такого огляду. Крім того, ОСОБА_1 поліцейські не пропонували пройти огляд на місці події, а запропонували пройти його одразу в лікувальному закладі. Указані порушення свідчать про те, що огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням ст. 266 КУпАП, отже огляд є недійсним. 
Водночас у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту - адвоката Когутницького В.М. було допитано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що 05.11.2025 приблизно о 19:00 їй зателефонував чоловік ОСОБА_1 , який попросив підійти до сусіда ОСОБА_2 та сісти за кермо їх автомобіля. Приблизно через п`ять хвилин чоловік зателефонував знову та сказав, що в нього не відкривається додаток "Дія". Коли підійшла до домогосподарства сусіда, то побачила свого чоловіка, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , а також працівників поліції, які запропонували чоловікові ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні. Коли проводився огляд чоловіка в лікувальному закладі, поліцейських не було. Далі вона написала пояснення, яке їй надиктував поліцейський та підписала його, оскільки боялася, що поліцейські не віддадуть їй автомобіль. На підтвердження цього зазначила, що в її поясненні зазначено, що поліцейські зупинили автомобіль чоловіка, хоча цього вона бачити не могла, оскільки на місце події вона прийшла згодом. 
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив показання ОСОБА_1 , повідомив, що 05.11.2025 о 19:00 він з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сиділи в автомобілі та чекали на дружину останнього, щоб та сіла за кермо і відвезла всіх по домівках. Це було пов`язано з тим, що він та його друзі вживали спиртне за місцем проживання ОСОБА_2 . Вказав, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні дала показання, що її чоловік ОСОБА_2 з другом ОСОБА_3 05.11.2025 десь о 17:00 вживали у будинку спиртне. Вона в цей час також перебувала вдома, займалася по господарству, алкоголь не вживала. Приблизно через годину до її чоловіка приєднався сусід ОСОБА_1 з яким вони продовжили вживати спиртне. Перед тим як вийти з будинку, ОСОБА_1 зателефонував своїй дружині, яку попросив прийти та сісти за кермо, оскільки вживав спиртні напої. Після чого її чоловік, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вийшли з будинку. Коли через декілька хвилин вийшла з будинку, то почула незнайомі голоси. Коли вийшла на вулицю, то побачила працівників поліції, які стояли поряд з автомобілем ОСОБА_1 , який він припаркував неподалік. Автомобіль ОСОБА_1 був з вимкненим двигуном.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив, що є діючим поліцейським та коли 05.11.2025 разом із ОСОБА_7 патрулювали с. Красне, то при зустрічному роз`їзді з автомобілем Ауді, д.н.з. НОМЕР_1 , помітили, що в нього мерехтіла ліва передня фара. Тоді розвернулися та зупинили вказане авто за це порушення. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 в якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. З цих причин, а також через те, що в них не було приладу Драгер, водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився. У лікарні тест на алкоголь виявився позитивним та склав 1,03 проміле. Після чого було складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та опитано його дружину. Крім того, в автомобілі на момент зупинки були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а через декілька хвилин підійшла і дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_7  у судовому засіданні надав аналогічні покази, показам ОСОБА_6 .
Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи дійшов висновку про таке. 
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 7 КУпАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, з подальшими змінами, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд також зазначає, що положення, які регламентують порядок проходження огляду на стан сп`яніння закріплені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 (далі — Інструкція).
Так, пункт 2 Інструкції визначає, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або особа, яка передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само особа, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовилась. 
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Відповідно до п. 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними і достатніми доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як установлено в судовому засіданні, долучений до матеріалів справи диск із відеофіксацією правопорушення не містить доказів керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинки, тобто на відеозаписі з бодікамери поліцейського не зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Сам відеозапис розпочинається о 19:27 05.11.2025, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння о 19:20 05.11.2025. На початку відеозапису поліцейські виходять зі службового автомобіля та підходять до автомобіля з непрацюючим двигуном, який припаркований поруч із домогосподарством. З водійського сидіння виходить ОСОБА_1 , а з пасажирських сидінь - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Останній повідомляє поліцейським, що самовільно залишив військову частину. Далі поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що від нього чути запах алкоголю та одразу запропонував проїхати в лікарню на огляд. Поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер. Крім того, відеозапис наданий суду не є безперервним, оскільки на ньому не зафіксовано момент проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та не зафіксовано результат такого огляду.
Суд вважає, що відеозапис та обстановка на місці події спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що узгоджується з показами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Крім того, суд установив порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, отже такий огляд визнається судом недійсним.
Письмове пояснення ОСОБА_4 суд до уваги не приймає, оскільки в ньому зазначені відомості свідком яких остання не була, зміст пояснення написане нею дослівно як вказав поліцейський, що зафіксовано на відеозаписі з бодікамери. 
При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючи себе таким чином статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02).
Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом» вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містять дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає недоведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також вважає проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння недійсним в силу ст. 266 КУпАП.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності слід тлумачити на її користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , а саме відсутності належних доказів, які б засвідчували факт того, що він взагалі керував транспортним засобом, при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Керуючись ст. 7, 9, 23, 33-35, 124, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 266, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя     Іванець В. Д.