Справа №466/409/26
Провадження № 3/466/510/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Федорів О.П., дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, який працює на посаді офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 ), проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст.175-12 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , у період з 08 січня 2026 року по 14 січня 2026 року на території ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходиться на АДРЕСА_2 , будучи офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовцем Збройних Сил України, військовою службовою особою, під час дії особливого періоду, не виконав свої службові обов?язки, які повинен був виконати за своїм службовим становищем та мав реальну можливість належним чином їх виконати, а саме, у порушення вимог пункту 52, пункту 53 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560, доручення заступника Міністра оборони України від 25 серпня 2025 року N?4351/уд/3, пунктів, 1, 9 Розділу ІІ Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затвердженої наказом Міністерства оборони України 06 серпня 2024 року №532, статті 4, статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, виконуючи обов`язки чергового пункту управління ІНФОРМАЦІЯ_3 , не здійснював в повному обсязі вивантаження з портативних відеореєстраторів та не забезпечив зберігання на сервері ІНФОРМАЦІЯ_3 відеозаписів, отриманих під час здійснення заходів оповіщення представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Так, відповідно до доручення заступника Міністра оборони України від 25 серпня 2025 року N?4351/уд/3 з 1 вересня 2025 року представники ТЦК та СП зобов`язані НОМЕР_1 оповіщення військовозобов`язаних виключно з використанням засобів відеофіксації (нагрудних камер) з дотриманням вимог законодавства щодо їх застосування.
Інструкція із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затверджена наказом Міністерства оборони України 06 серпня 2024 року №532, регулює механізм застосування уповноваженими представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- та відеофіксації, доступ до відеозаписів посадових осіб, здійснених за допомогою таких приладів та засобів, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.
Пунктом 1 Розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що наказом керівника ТЦК та СП призначається відповідальна особа з числа посадових осіб ТЦК та СП (далі - відповідальна особа), яка забезпечує: 1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; 2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; 3) неможливість зміни системної дати та часу; 4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; 5) належне ведення відповідної документації.
Згідно з пунктами 1, 2, 4 Розділу IV цієї Інструкції вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником цього сервера. Сервер зберігання відеозаписів повинен розміщуватися в межах контрольованої зони та не мати з`єднань з будь-якими глобальними мережами. Строк зберігання на сервері фото- та відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 днів з дати завантаження відповідної інформації. Контроль за використанням технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і відеозапису, здійснює відповідальна особа, а за інформацією, отриманою за їх допомогою,- безпосередньо керівник ТЦК та СП.
Під час перевірки ІНФОРМАЦІЯ_5 10 січня 2026 року встановлено, що у ІНФОРМАЦІЯ_3 відеозаписи зберігаються на зовнішньому носії, який облікований та має присвоєний номер НОМЕР_2 , вивантаження на який здійснюється за допомогою відповідного програмного забезпечення, що відповідає вимогам Інструкції №532. 
Відповідно до Інструкції з використання нагрудних відеореєстраторів (боді-камер) особовим складом груп оповіщення військовозобов`язаних, затвердженої начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05 квітня 2025 року, черговий по пункту управління ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснює експорт інформації з відеореєстратора та її архівування у окремо датовану цифрову папку для кожного відеореєстратора на зовнішньому носії інформації.
10 січня 2025 року під час огляду серверу ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено відсутність відеозаписів: у папці під назвою « НОМЕР_3 », які розміщується у папці № НОМЕР_4 відеозаписи відсутні; у папці під назвою « НОМЕР_3 », які розміщується у папці № НОМЕР_5 відеозаписи відсутні; у папці під назвою « НОМЕР_3 », які розміщується у папці №111311286 відеозаписи відсутні.
Згідно з Журналом обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 ці відеореєстратори 08 січня 2026 року були видані військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_3 для фіксування здійснення заходів оповіщення військовозобов`язаних.
Черговим черговий по пункту управління ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідальним за експорт інформації з відеореєстратора та її архівування у окремо датовану цифрову папку для кожного відеореєстратора на зовнішньому носії інформації 08 січня 2026 року, був офіцер мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Надав пояснення про те, що він дійсно був черговим та знав, що на нього покладені відповідні обов`язки. 08 січня 2026 року при спробі експортувати інформацію з відеореєстраторів він виявив, що місця на відповідному зовнішньому диску немає. Тому копіював цю інформацію в інше місце. Після проведення перевірки, 15 січня 2026 року вивантажив потрібну інформацію у відповідне місце на диск. Вважає, що оскільки його дії були неумисними та не спричинили шкоди, усі відеозаписи з відеореєстраторів уже є на зовнішньому диску, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.175-12 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, протокол не відповідає вимогам закону, адже правопорушення виявлене 10 січня 2026 року, а протокол складено 15 січня 2026 року. 
На запитання судді щодо того, чи повідомляв керівництво про те, що відсутнє місце на зовнішньому диску, підтвердив свої письмові пояснення, додані до протоколу, про те, що керівництво про це не повідомляв. Прийняв рішення про вивантаження даних на комп`ютер в іншому місці самостійно. Після перевірки, 15 січня 2026 року експортував дані у потрібні папки на відповідний зовнішній диск.
Згідно з вимогами ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якою у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
ОСОБА_1 посилається на частину 2 статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаючи протокол таким, що не відповідає вимогам закону, адже згідно з цією нормою протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Звертаю увагу на те, що протокол не містить даних про те, що особу, яка вчинила правопорушення, виявлено 10 січня 2026 року, адже пояснення ОСОБА_1 відібрані 15 січня 2026 року, у протоколі є вказівки на те, що 15 січня 2026 року відповідні відеозаписи уже були виявлені у папках на зовнішньому диску. Тому висновую, що перевірка тривала з 10 січня до 15 січня 2026 року, протокол складено 15 січня 2026 року. Крім того, протокол відповідає вимогам, передбаченим статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Адміністративна відповідальність, передбачена ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вчиняється саме з необережності, у виді службової недбалості.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЛВ №6 від 15 січня 2026 року, витягом із наказу від 10 лютого 2025 року №41, функціональними обов`язками військовослужбовців від 15 травня 2025 року, журналом обліку видачі, повернення портативного відеореєстраторів та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації від 28 березня 2025 року, витягом з наказу від 07 січня 2026 року №6-НР, інструкцією з використання нагрудних відеореєстраторів (боді-камер) особовим складом груп оповіщення військовозобов`язаних, затвердженою наказом від 07 січня 2026 року №23, поясненням, актом огляду від 15 січня 2026 року, актом введення в експлуатацію основних засобів від 24 березня 2025 року, витягом із наказу від 28 жовтня 2024 року №320, приписом від 10 січня 2026 року №674/1/275, витягом з наказу від 31 жовтня 2024 року №141-ОД, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15 січня 2026 року.
ОСОБА_1 розуміючи, що входить до його службових обов`язків, що повинен експортувати інформацію з відеореєстратора та її архівувати у окремо датовану цифрову папку для кожного відеореєстратора на зовнішньому носії інформації, відведеному для цих цілей, не здійснив цього. У випадку відсутності достатньо пам`яті на цьому диску, не повідомив про це керівництво та не вжив заходів задля дотримання вимог нормативних актів. 
При застосуванні адміністративного стягнення враховую особу порушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, обставини вчинення адміністративного правопорушення. Обставиною, що пом`якшує відповідальність, визнаю усунення порушення та самостійне завантаження відсутніх відеофайлів. Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено. Тому висновую, що до  ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті, передбаченої ч.2 ст.172-15  Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. в дохід держави. 

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя           О.П. Федорів