ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/6402/25
12 січня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії, яка була зареєстрована за №8754, щодо зарахування до стажу роботи періоду ведення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 01.01.1995 по 31.03.1998.
Заява позивача про перерахунок пенсії розглядалася за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відповідно рішення про відмову у призначенні пенсії за віком прийнято спеціалістами вказаного управління.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області №191950021398 від 28.08.2025 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії та зарахуванні до страхового стажу періодів провадження підприємницької діяльності згідно довідки від 06.07.2023 №1900-0604-8/28807, яка видана Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оскільки вищезазначена довідка не містить інформацію, за які місяці сплачені страхові внески.
Позивач вважає, що відповідачем необґрунтовано та з порушенням норм законодавства не здійснено зарахування до страхового стажу позивача періоду ведення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 01.01.1995 по 31.03.1998 та відмовлено в перерахунку пенсії. Просила позов задовольнити повністю.
Ухвалою суду від 12.11.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через систему "Електронний суд" із відповідними письмовими доказами 21.11.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне. 
Відповідно до пункту 3-1 XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:
1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:
з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;
з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Враховуючи все вище наведене, позивачу зараховано до страхового стажу періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.04.2005 по 30.11.2008, з 01.02.2009 по 30.04.2009, з 01.08.2009 по 03.08.2009, з 01.06.2010 по 30.06.2010, з 01.01.2017 по 31.12.2017.
Починаючи з 01.01.2004 у разі відсутності інформації про сплату страхових внесків в системі персоніфікованого обліку застрахованих осіб, періоди здійснення підприємницької діяльності, для визначення права для призначення пенсії по віку не враховується.
Позивачу до стажу роботи не зараховано періоди ведення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 01.01.1995 по 31.03.1998, адже відсутня інформація про сплату страхових внесків за вказаний період в повному обсязі.
Враховуючи вищезазначене, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття будь-якого іншого рішення, окрім як про відмову у перерахунку пенсії.
На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через систему "Електронний суд" із відповідними письмовими доказами 24.11.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові.
Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.
На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком.
При призначенні пенсії територіальними органами Пенсійного фонду України до стажу роботи позивача не було зараховано період ведення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 01.01.1995 по 31.03.1998, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків за вказаний період в повному обсязі.
21.08.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії, яка була зареєстрована за №8754, щодо зарахування до стажу роботи періоду ведення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 01.01.1995 по 31.03.1998.
Заява позивача про перерахунок пенсії розглядалася за принципом екстериторіальності спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відповідно рішення про відмову у призначенні пенсії за віком прийнято спеціалістами вказаного управління.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області № 191950021398 від 28.08.2025 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії та зарахуванні до страхового стажу періодів провадження підприємницької діяльності згідно довідки від 06.07.2023 №1900-0604-8/28807, яка видана Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оскільки вищезазначена довідка не містить інформацію, за які місяці сплачені страхові внески.
Не погодившись із протиправними діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон). Вказаний Закон набрав чинності з 01.01.2004 року.
У відповідності до ч. 2, 4 ст. 24 Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно п. 6 ст. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, а саме: особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), для підтвердження страхового стажу до 01.01.2004 р. подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), а за період роботи починаючи з 01.01.2004 р. — за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з абзацом другим та третім п. 4 Порядку № 637 періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).
Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.
Разом із заявою про перерахунок пенсії від 21.08.2025 Позивачем були надані документи відповідно до розписки-повідомлення. Але у вказаній розписці-повідомленні не конкретизовані дані документи.
У відповідь на адвокатський запит № 1900-0305-8/50167 від 24.10.2025 Відповідач-2 повідомив, що до заяви було долучено:
- довідку Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області про підтвердження перебування на обліку, як фізичної особи-підприємця із зазначенням за окремі періоди системи оподаткування, починаючи з 1995 року, видану на заяву особи від 25.04.2025;
- довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про суми сплачених внесків, вказаних за окремі роки від 06.07.2023 року № 1900 0604-8/28807;
- квитанцію від 04.03.1995 року № 15 про зарахування 500000 крб на рахунок банку 807307 (призначення платежу «пенсійні внески»).
У відповідності до оскаржуваного рішення та наданого документа «Розрахунок стажу форма РС-право» до страхового стажу не зараховано період з 01.01.1995 по 31.03.1998.
В оскаржуваному рішенні Відповідачем-1 зазначено, що довідка від 06.07.2023 № 1900-0604-8/28807 не містить інформацію, за які місяці сплачені страхові внески.
В листі Відповідача-2 від 19.03.2025 № 1864-1651/М-02/8-1900/25 було зазначено, що до страхового стажу роботи не зараховано період ведення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 01.01.1995 по 31.03.1998, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків за вказаний період в повному обсязі.
У відповідності до довідки Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області №9517/6/19-00-24-07-02-1 від 28.04.2025, яка безпосередньо надавалася до заяви про перерахунок пенсії, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Тернопільській області як фізична особа-підприємець з 17.05.1993. У період з 1995 по 1998 рік позивачкою було обрано такі системи оподаткування: загальна система оподаткування - з 1995 року по березень 1998 року; фіксований податок - з квітня по грудень 1998 року.
Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 06.07.2023 року № 1900-0604-8/28807 за період з 01.01.1995 по 31.03.1998 є дані про сплачені внески, а саме: у 1995 - сплачено 5,00 грн, у 1996 - сплачено 33,22 грн, у 1997 - сплачено 141,83 грн, у 1998 - сплачено 37,55 грн.
Крім того, у відповідності до квитанції № 15 від 04.03.1995 від позивача прийнято 500000 крб для зарахування до Пенсійного фонду пенсійних внесків. Вказана квитанція, між іншого, підтверджує в тому числі сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Необхідно зауважити, що а ні Порядком № 637, а ні Порядком № 22-1 не передбачено зазначення безпосередньо місяців року, за які сплачено страхові внески.
Для призначення/перерахунку пенсії на підтвердження періодів провадження фізичною особою підприємницької діяльності надається один із документів, який підтверджує сплату страхових внесків за вказаний період діяльності. Такими документами можуть бути платіжні доручення, квитанції установ банків, документи, що підтверджують поштовий переказ, інформація Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків.
Безпосередньо позивачкою надано саме інформацію Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків за 1995, 1996, 1997, 3 місяці 1998 років. Тобто, в наданій довідці немає ніяких неоднозначних або суперечливих відомостей відносно сплати страхових внесків, або про не повну сплату за певний рік.
Отже, жодним нормативно-правовим актом щодо пенсійного забезпечення не передбачено надання відомостей із зазначенням помісячно за кожний рік провадження підприємницької діяльності до 01.01.2004 року.
Обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сам лише факт сплати за такий період внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування незалежно від їх розміру, тобто тільки підтвердження даного факту.
І тільки при здійсненні підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування необхідно надання ще додаткових документів.
Але, як зазначено у довідці Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області від 28.04.2025, позивач у спірний період здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування. Тобто, ці вимоги на позивача не розповсюджуються.
А як відомо, у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відтак суд вважає, що у період до 01.07.2000 на законодавчому рівні було передбачено зарахування до страхового (трудового) стажу для обчислення пенсій період здійснення підприємницької діяльності за умови сплати підприємцями страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Такі висновки суду відповідають правовій позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.10.2018 у справі № 643/20104/15-а, де суд констатував, що належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01.07.2000 довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01.07.2000 довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
Аналогічна правова позиція висловлена також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.03.2020 у справі № 414/1864/16-а.
Також листом Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області № 8934/6/19-00-24-07-02-1 від 15.04.2025 повідомлено позивача, що інформація про чистий оподаткований дохід за період з 1995 - 1998 роки відсутня.
Але ж надання інформації саме щодо чистого оподаткованого доходу також не передбачено діючим законодавством, і територіальні органи Пенсійного фонду України виходять в своїй діяльності за межі, які передбачені пенсійним законодавством.
Як зазначено вище, позивач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Тернопільській області у статусі фізичної особи-підприємця з 17.05.1993.
Отримання особою доходу передбачає сплату відповідних податків, при цьому адмініструє сплату податків відповідний податковий орган.
Адміністрування сплати страхових внесків (єдиного внеску) так само покладено на відповідний державний орган. Особа не може нести відповідальність за наповнення Реєстру застрахованих осіб.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 640/25128/19.
Отже, в даному випадку позивач не може бути позбавлена права на зарахування до страхового стажу періоду зайняття нею підприємницькою діяльністю з 01.01.1995 по 31.03.1998, у зв`язку із відсутністю у контролюючих органів відповідних відомостей щодо чистого оподаткованого доходу, що не залежать від волі позивача та не можуть ставитись їй у вину.
Хоча, навпаки, як підтверджено листом Відповідача-2, у територіальних органів Пенсійного фонду України наявна інформація про сплату страхових внесків за певні періоди підприємницької діяльності позивача, а саме за період з 01.01.1995 по 31.03.1998, але Відповідач-1 не врахував цього та вказав на якісь формальні причини відсутності належної інформації та не зазначення якихось додаткових відомостей, не передбачених діючим законодавством.
Таким чином, суд вважає, що до страхового стажу ОСОБА_1 підлягає зарахуванню періоди ведення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 01.01.1995 по 31.03.1998, а тому позов слід задовольнити повністю.
Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).
Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 968.96 грн. згідно квитанції від 07.11.2025.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 191950021398 від 28.08.2025 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2025 про перерахунок пенсії із зарахуванням до страхового стажу періоду ведення підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування з 01.01.1995 по 31.03.1998 та здійснити відповідний перерахунок та виплату пенсії.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 12 січня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ); 
відповідач:
- Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Канатна, 83,м. Одеса,Одеський р-н, Одеська обл.,65012 код ЄДРПОУ/РНОКПП 20987385). 

Головуючий суддя Подлісна І.М.