П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 400/7776/25	

Перша інстанція: суддя Малих О.В.,
повний текст судового рішення
складено 23.09.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
при секретарі –	Марченко І.А.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Петренко К.Д. в інтересах  ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року по справі №400/7776/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центр оцінювання функціонального стану особи (ЦОФСО) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
В липні 2025 року скаргу адвокат Петренко К.Д. в інтересах ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернулась з адміністративним позовом до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центр оцінювання функціонального стану особи (ЦОФСО), в якому заявила наступні вимоги: 
- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи від 07.03.2025 року, номер рішення ЦО 3815 щодо ОСОБА_1 , яке проведене Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» Центр оцінювання функціонального стану особи (ЦОФСО) про відміну безтермінової ІІ групи інвалідності та про не визнання особою з інвалідністю.
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що прийняте відповідачем рішення від 07.03.2025 №ЦО 3815 про відміну безтермінової ІІ групи інвалідності позивача та про не визнання позивача особою з інвалідністю є неправомірним, оскільки прийнято з порушенням законодавчо визначеної процедури та без належних для цього підстав.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Петренко К.Д. в інтересах позивача подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, у 2023 році позивачу було встановлено безстроково ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №597627.
Відповідач направив в адрес позивача лист від 27.12.2024 №237/03-19, яким викликав позивача на обстеження в умовах стаціонару до клініки ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України», що знаходиться за адресою: провулок Феодосія Макаревського, 1-А, м. Дніпро, в період з 06.01.2025 до 17.01.2025 року, з метою перевірки обґрунтованості раніше прийнятого рішення про визначення позивачу групи інвалідності. В цьому листі відповідач зазначив, що така перевірка проводиться на підставі листа служби безпеки України від 04.11.2024 року №14/1-6971 та листа ДБР від 06.11.2024 року №10-2-02-01-27449.
Позивач перебувала на обстеженні в ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» з 21.01.2025 р. по 28.01.2025. 
В подальшому відповідач направив в адрес позивача ще один лист від 18.02.2025 №680/03-19, яким знову викликав позивача для обстеження в умовах стаціонару в період з 18.02.2025 по 18.03.2025 з метою перевірки законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення позивачу групи інвалідності, зазначивши в якості підстави для такого виклику постанову Державного бюро розслідувань від 31.01.2025.
Як пояснила позивач в судому засіданні суду апеляційної інстанції, лист від 18.02.2025 №680/03-19 їй на роботу приніс та вручив працівник СБУ 19 березня 2025 року, і по пошті цей лист вона не отримувала.
Представник відповідача в судому засіданні суду апеляційної інстанції підтвердив факт існування такого листа, але докази його відправлення в адрес позивача, як і докази його отримання позивачем суду не надані. 
27.03.2025 позивач направила до відповідача заяву, в якій повідомила про те, що лист відповідача від 18.02.2025 №680/03-19 про виклик на повторне обстеження вона отримала лише 19.03.2025 вже після завершення терміну такого обстеження, а тому не змогла прибути на обстеження. Також позивач просила повідомити про причини повторного виклику на обстеження та просила надіслати результат розгляду її документів Центром оцінювання функціонального стану здоров`я.
Листом від 18.04.2025 №1516/03-19 відповідач повідомив позивача про те, що 07.03.2025 її медекспертну справу було розглянуто експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи, яка, детально проаналізувавши наявну у справі медико-експертну документацію, з урахуванням результатів обстеження ОСОБА_1 у клініці ДУ «УкрДержНДІМСПІ МОЗ України» з 21.01.2025 по 28.01.2025, дійшла висновку, що при очному огляді ОСОБА_1 21.01.2025 мали місце незначні патологічні зміни, які не дають підстав для визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю. 
Також в цьому листі відповідач зазначив, що витяг з Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 07.03.2025 надіслано на адресу позивача Укрпоштою, та повідомив, що повторне обстеження позивачу проходити не потрібно. 
До відзиву на позовну заяву відповідач долучив Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 07.03.2025 №ЦО 3815 (надалі – рішення від 07.03.2025 №ЦО 3815); витяг з цього рішення та Протокол розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №ЦО 3815 (надалі – протокол №ЦО3815).
В пункті 11 рішення від 07.03.2025 №ЦО 3815 зазначено наступне:
«Ступень функціональних порушень відповідає ІІІ (третій) групі інвалідності, загальне захворювання, з 07.08.2023 р. до 21.01.2025 р. Після очного огляду 21.01.2025 р. інвалідність скасована.»
В пункті 12 рішення від 07.03.2025 №ЦО 3815 зазначено:
«Команда вивчила експертну документацію та прийшла до висновку, що ІІ (друга) група інвалідності, загальне захворювання, безтерміново, з 07.08.2023 р. - встановлена необґрунтовано та не відповідає чинному законодавству. Ступень функціональних порушень відповідає ІІІ (третій) групі інвалідності, загальне захворювання, з 07.08.2023 р. до 21.01.2025 р.»
В пункті 10 протоколу №ЦО3815 зазначено наступне: 
«Команда вивчила експертну документацію та прийшла до висновку, що ІІ (друга) група інвалідності, загальне захворювання, безтерміново, з 07.08.2023 р. - встановлена необґрунтовано та не відповідає чинному законодавству. Ступень функціональних порушень відповідає ІІІ (третій) групі інвалідності, загальне захворювання, з 07.08.2023 р. до 21.01.2025 р. Підстава: «Постанова КМУ від 03.12.2009 р. №1317».При оцінюванні функціонального стану ОСОБА_1 21.01.2025 р. при очному огляді - мали місце незначні патологічні зміни, які не дають підстав визнати її особою з інвалідністю. З 21.01.2025 р. не є особою з інвалідністю. Підстава: «Постанова КМУ від 15.11.2024 р. №1338».
Позивач, вважаючи рішення від 07.03.2025 №ЦО3815 протиправним, звернулась до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції навів такі узагальнені доводи та висновки:
- виконані відповідачем в спірних правовідносинах заходи щодо перевірки обґрунтованості отримання позивачем статусу особи з інвалідністю є реалізацією покладених на нього норм чинного законодавства України;
- рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади, а тому відповідач мав обов`язок виконати чинне рішення РНБОУ за повідомленнями правоохоронних органів що згаданої перевірки, що саме по собі не є порушенням меж владних повноважень;
- судом встановлено наявність у відповідача на дату прийняття оскаржуваного рішення відповідних повноважень щодо перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення інвалідності, в тому числі і відносно позивача;
- вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційним повноваженням відповідних МСЕК, яке суд не може перебирати на себе, оскільки це, з поміж іншого, вимагає наявності медичної освіти та спеціальної підготовки;
- відповідачем правомірно прийнято рішення від 07.03.2025 №ЦО 3815 на підставі медичних документів позивача, і жодних порушень процедури проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК в ході розгляду даної справи судом не встановлено.
Апелянт не погоджується з доводами та висновками суду першої інстанції, наводячи заперечення, які узагальнено зводяться до наступного:
- суд першої інстанції в обґрунтування своїх висновків послався на нормативно-правові акти, які на час виникнення спірних правовідносин вже втратили чинність та не діяли, і не застосував ті нормативно-правові акті, які мали бути застосовані при вирішенні даного спору;
- відсутні визначені законом підстави для проведення відповідачем перевірки обґрунтованості призначення позивачу безстроково ІІ групи інвалідності, зокрема, власне бажання позивача або відповідне рішенням суду;
- рішення від 07.03.2025 №ЦО 3815 неправомірно обґрунтовано результатами очного огляду позивача 21.08.2025, оскільки станом на цю дату ще не було результатів обстеження позивача на стаціонарі в період з 21.01.2025 по 28.01.2025. 
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Спірні правовідносини стосуються правомірності перегляду відповідачем прийнятого у 2023 році медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) рішення про встановлення позивачу другої групи інвалідності безстроково на підставі загального захворювання, і ці правовідносини виникли в грудні 2024, коли позивач вперше була викликана відповідачем листом від 27.12.2024 №237/03-19 для огляду в умовах стаціонару, та були завершені прийняттям спірного рішення від 07.03.2025 №ЦО 3815.
В цей період часу правове регулювання спірних правовідносин зазнало суттєвих змін внаслідок введення Указом Президента України від 22.10.2024 року №732/2024 в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 року «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (далі – Рішення РНБО від 22.10.2024 року), яким рекомендовано Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення. Підпунктом “б” п.2 Рішення РНБО від 22.10.2024 ороку делеговано Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочі групи із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.
На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 року Кабінет Міністрів України прийняв постанови від 25.10.2024 року №1207 «Про внесення зміни до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу» та від 08.11.2024 року №1276 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317», якими вніс зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 «Питання медико-соціальної експертизи».
Так, згідно з пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1317 (далі – Положення №1317) з урахуванням змін, внесених вказаними вище постановами Уряду України, МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.
Відповідно абзацу четвертого до пункту 13 Положення №1317, в редакції чинній до 01.01.2025, Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.
Абзац 10 пункту 13 Положення №1317, в редакції чинній до 01.01.2025, передбачав, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил.
Крім того, на виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 МОЗ України винесло Наказ від 26.10.2024 року №1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ», яким визначено, зокрема, таке:
- з дати підписання цього наказу права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», тобто на відповідача;
- затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ (далі – Положення №1809); 
- виконуючій обов`язки державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» (Валентині Зражевській) протягом двох робочих днів з дати підписання цього наказу забезпечити передачу медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» згідно з актом приймання-передачі. В процесі передачі медико-експертних справ та скарг відображати їх черговість для подальшого розгляду з урахування реєстрації в державному закладі “Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України”.
Відповідно до п.п.1, 2 Положення №1809 Центральна медико-соціальна експертна комісію МОЗ (далі – Комісія) утворюється Міністерством охорони здоров`я України. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
Пункт 11 Положення №1809, в редакції до 01.01.2025, містить аналогічні за змістом повноваження Центрально медико-соціальної експертної комісії МОЗ, які були передбачені і пунктом 13 Положення №1317, в редакції до 01.01.2025. 
З урахуванням наведених норм Положення №1317 та Положення №1809, які були чинними до 01.01.2025, колегія суддів вважає, що відповідач, на якого були покладеній права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, правомірно викликав позивача листом від 27.12.2024 №237/03-19 на обстеження в умовах стаціонару з метою перевірки обґрунтованості раніше прийнятого рішення про визначення позивачу групи інвалідності на підставі запитів правоохоронних органів, якими були лист Служби безпеки України від 04.11.2024 року №14/1-6971 та лист ДБР від 06.11.2024 року №10-2-02-01-27449, копії яких долучені до відзиву на позовну заяву.
З 01.01.2025 в повному обсязі набули чинності положення Постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (надалі – Постанова №1338), якою затверджені: 
- Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; 
- Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; 
- Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи;
- Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Пунктом 2 Постанови №1338 передбачено, що до введення в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи»:
з 1 січня 2025 р. експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі - експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;
проведення оцінювання повсякденного функціонування особи організовується в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я відповідно до Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Абзацами 2, 6 та 9 пункту 3 Постанови №1338 визначено наступне:
- повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31 грудня 2024 року;
- перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
- особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування за власним бажанням (за зверненням опікуна у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності) або за рішенням суду.
Згідно підпункту 2 пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою №1338, Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих експертними командами або медико-соціальними експертними комісіями:
- на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду - стосовно особи, зазначеної в постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду;
- за результатами моніторингу проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.
Якщо за результатами перевірки обґрунтованості прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинне бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, щодо якого проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та необхідних досліджень, проведених на базі державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Аналогічні положення також наведені і в пункті 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою №1338, зокрема наступні:
- Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді; за запитом робочої групи із забезпечення здійснення моніторингу у сфері оцінювання повсякденного функціонування особи, утвореної керівником обласної, Київської міської держадміністрації (військової адміністрації) (далі - робоча група з моніторингу); за результатами моніторингу оцінювання, здійснення якого забезпечується Центром оцінювання функціонального стану особи (абз.1-2 п.51);
- якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на адресу її електронної пошти (за наявності), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив, обґрунтованість рішення за яким перевіряється (абз.11 п.51);
- оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова (абз.12 п.51);
- за результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, або рішенні, ухвалі суду від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (абз.13 п.51).
Наказом МОЗ України від 03.12.2024 року №2022 права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи було покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», тобто на відповідача.
З наведених положень слідує, що з 01.01.2025 року відповідач, на якого Наказом МОЗ від 03.12.2024 року №2022 покладені права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи, також мав право проводити перевірку обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, але вже виключно на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду - стосовно особи, зазначеної в постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду.
Тобто, починаючи з 01.01.2025 з переліку підстав для перевірки обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій відпала така підстава, як запит правоохоронних органів, яка до 01.01.2025 була передбачена абзацом 10 пункту 13 Положення №1317 та пунктом 11 Положення №1809.
Таким чином, починаючи з 01.01.2025 відповідач втратив право на перевірку обґрунтованості раніше прийнятого рішення про визначення позивачу групи інвалідності на підставі листа СБУ від 04.11.2024 року №14/1-6971 та листа ДБР від 06.11.2024 року №10-2-02-01-27449, які були підставою для виклику позивача для проведення такої перевірки листом від 27.12.2024 №237/03-19.
Представник відповідача в судому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що оскільки з 01.01.2025 відповідач мав право на проведення перевірок обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій лише на підстав постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду, то фактичною підставою для перевірки обґрунтованості раніше прийнятого рішення про визначення позивачу групи інвалідності та прийняття спірного рішення від 07.03.2025 №ЦО3815 стала постанова Державного бюро розслідувань від 31.01.2025.
Однак представник відповідача зауважив, що відповідач не приймав рішення про необхідність проведення повторного оцінювання позивача, а лист від 18.02.2025 №680/03-19 яким відповідач викликав позивача для обстеження в умовах стаціонару в період з 18.02.2025 по 18.03.2025 з метою перевірки законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення позивачу групи інвалідності, скоріш за все був направлений позивачу помилково внаслідок великого обсягу медико-експертних справ, які надійшли на перевірку відповідача. 
Як пояснив представник відповідача, спірне рішення від 07.03.2025 №ЦО3815 приймалось на підставі наявної медико-експертної документації щодо позивача, яка вже була у відповідача з урахуванням проведеного медичного обстеження позивача з 21 по 28 січня 2025 року. 
Оцінюючи зміст наведених положень підпункту 2 пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою №1338, колегія суддів вважає, що ці положення надають можливість відповідачу провести перевірку обґрунтованості рішення МСЕК на підставі постанови слідчого, прокурора, або ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду, як шляхом оцінки наявної медичної документації без проведення повторного оцінювання особи, так і за результатним повторного оцінювання особи, якщо в цьому виникла необхідність. 
При цьому слід зазначити, що право відповідача на проведення такої перевірки на підставі постанови слідчого, прокурора, або ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосується будь-яких рішень МСЕК про встановлення інвалідності, в тому числі і рішень про встановлення інвалідності безстроково.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що згідно абзацу 9 пункту 3 Постанови №1338 перевірка відповідачем обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу безстроково ІІ групи інвалідності могла бути проведена виключно за власним бажанням позивача або на підставі рішенням суду, оскільки положення абзацу 9 пункту 3 Постанови №1338 стосується не перевірки правомірності відповідачем обґрунтованості раніше прийнятих рішень медико-соціальними експертними комісіями, а стоється проходження такими особами оцінювання повсякденного функціонування особи вже за новим Порядком, який затверджений Постановою №1338.
Дослідивши зміст листа від 18.02.2025 №680/03-19, колегія суддів зазначає, що даним листом відповідач на підставі постанови ДБР від 31.01.2025 викликав позивача на обстеження в умовах стаціонару до клініки ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» з метою аналізу документів медико-експертної справи позивача та перевірки законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення позивачу групи інвалідності.
Тобто, цим листом підтверджується той факт, що з метою перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу групи інвалідності, відповідач вирішив провести повторне оцінювання позивача в умовах стаціонару. 
При цьому, цим листом відповідач визначив позивачу період часу, протягом якого позивач має прибути на таке обстеження, а саме з 18.02.2025 по 18.03.2025.
Слід також зазначити, що відповідно до вже наведених положень 2 пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, та пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених Постановою №1338, повідомлення про необхідність проведення повторного оцінювання особи направляється такій особі на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
Як слідує з листа від 18.02.2025 №680/03-19 воно було направлено позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , яка є чинною адресою проживання позивача.
Разом з тим, докази направлення цього листа засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, як і докази його вручення позивачу, суду не надано.
Таким чином, судом не встановлено факту належного повідомлення позивача про необхідність явки для на обстеження в умовах стаціонару до клініки ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» в період з 18.02.2025 по 18.03.2025 з метою аналізу документів медико-експертної справи позивача та перевірки законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення позивачу групи інвалідності. 
Також залишаються не спростованими і твердження позивача про те, що лист-виклик від 18.02.2025 №680/03-19 був отриманий позивачем лише 19 березня 2025 року від представника СБУ.
З`ясовані колегією суддів обставини справи свідчить про те, що позивач не з`явилась за викликом відповідача для проведення обстеження в умовах стаціонару з метою перевірки рішення МСЕК щодо встановлення позивачу групи інвалідності в період з 18.02.2025 по 18.03.2025 з вини самого відповідача, який не забезпечив належного та своєчасного повідомлення позивача про необхідність явки на таке обстеження.
Колегія суддів також звертає увагу на той факт, що у спірному рішенні від 07.03.2025 №ЦО3815 не заповнені відповідні пункти розділу 10 щодо обставин проведення повторного оцінювання позивача, яке згідно листа від 18.02.2025 №680/03-19 мало бути проведене в період з 18.02.2025 по 18.03.2025, а розділ 9 цього рішення містить дати перевірки – з 31.01.2025 до 07.03.2025, які не відповідають періоду такої перевірки, який визначив сам відповідач у листі від 18.02.2025.
Пояснення представника відповідача про те, що відповідач не приймав рішення про необхідність проведення повторного оцінювання позивача, а лист від 18.02.2025 №680/03-19 був направлений помилково, колегія суддів оцінює критично, оскільки, по-перше, про таку помилку позивач не зазначав ні у відповіді позивачу від 18.04.2025 №1516/03-19, ні у відзиві на позов, а по-друге – у відзиві на позов відповідач в якості обґрунтування прийняття спірного рішення від 07.03.2025 №ЦО3815 посилається на наведені вище положення абзаців 11, 12 та 13 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою №1338, якими як раз і врегульовано питання прийняття Центром оцінювання функціонального стану особи відповідних рішень саме за результатами проведення повторного оцінювання, та визначені наслідки відмови особи від проведення повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи на обстеження.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що цитуючи на стор.6 відзиву на позов положення абзацу 12 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, відповідач наводить текст цього абзацу не в повному обсязі, що суттєво впливає на його зміст.
Як вже зазначено вище, абзацом 11 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи передбачено, що якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання, то про це відповідним способом повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинно бути проведено, а абзац 12 цього пункту говорить про те, що оцінювання в такому разі проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Тобто, положення абзацу 12 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи застосовують саме до процедури повторного оцінювання, про яке йдеться в абзаці 11 цього пункту.
Однак відповідач при цитуванні абзацу 12 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, випускає слова «в такому разі», які відносять положення цього абзацу до процедури повторного оцінювання.
Дослідивши зміст постанови ДБР від 31.01.2025, яка зазначена в листі від 18.02.2025 №680/03-19 в якості підстави для перевірки рішення МСЕК щодо встановлення позивачу групи інвалідності, колегія судів погоджується з тим, що за своїм змістом дана постанова могла бути підставою для проведення такої перевірки.
Дана постанова має назву «про залучення спеціалістів» и винесена старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань полковником Державного бюро розслідувань Чернобаєвим С.І в рамках кримінального провадження №62024000000000923, якою залучаються в якості спеціалістів для проведення дослідження працівники ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України», та яким ставиться питання про обґрунтованість прийняття рішень МСЕК про встановлення груп інвалідності певним особам, перелік яких наведений у кількості 2642 особи, в тому числі і позивачу.
Отже, в розумінні положень підпункту 2 пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи та пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених Постановою №1338, зазначена постанова ДБР від 31.01.2025 є належною підставою для проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу групи інвалідності.
Враховуючи наведені нормативні положення та з`ясовані обставини справи, колегія суддів робить наступні висновки:
- постанова слідчого ДБР від 31.01.2025 у кримінальному провадженні №62024000000000923 була належною підставою для проведення відповідачем перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу групи інвалідності;
- лист від 18.02.2025 №680/03-19 свідчить про те, що відповідач на виконання абзацу 11 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи прийняв рішення про проведення повторного оцінювання позивача, для чого цим листом викликав позивача для проведення обстеження в умовах стаціонару в період з 18.02.2025 по 18.03.2025;
- відповідач мав право прийняти одне з рішень, передбачених абзацом 13 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, або за результатами фактично проведеного обстеження позивача в умовах стаціонару, на яке позивач викликалась листом від 18.02.2025 №680/03-19 в період з 18.02.2025 по 18.03.2025, або внаслідок відмови позивача від такого обстеження та/або неприбуття на нього;
- причиною неявки позивача до відповідача для проведення обстеження в умовах стаціонару в період з 18.02.2025 по 18.03.2025 стало неналежне та несвоєчасне повідомлення позивача про таке обстеження;
- є передчасним прийняття спірного рішення від 07.03.2025 №ЦО3815 до спливу визначеного позивачу листом від 18.02.2025 №680/03-19 терміну для проведеного обстеження в умовах стаціонару, тобто до 18.03.2025, та без доказів відмови позивача від такого обстеження та/або неявки позивача про таке обстеження за відсутності доказів належного повідомлення позивача про виклик на таке обстеження. 
Колегія суддів цілком поділяє позицію суду першої інстанції про те, що вирішення питання визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційними повноваженнями відповідних МСЕК, які суд не може перебирати на себе, оскільки це, з поміж іншого, вимагає наявності медичної освіти та спеціальної підготовки.
Проте в рамках даного спору суд має оцінити спірне рішення відповідача від 07.03.2025 №ЦО3815 на предмет відповідності його критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, зокрема чи прийнято таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З`ясовані колегію суддів обставини даної справи не дають підстав для висновку, що спірне рішення в повній мірі відповідає таким критеріям, оскільки при його прийнятті відповідач не дотримався визначеного ним же порядку перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу групи інвалідності шляхом проведення повторного оцінювання позивача в умовах стаціонару в період з 18.02.2025 по 18.03.2025 відповідною до абзацу 11 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.
Така оцінка колегію суддів спірного рішення від 07.03.2025 №ЦО3815 не залежить від того, чи було достатньо у відповідача медико-експертної документації щодо позивача для прийняття такого рішення, оскільки недотримання відповідачем процедури прийняття такого рішення вже є достатньою підставою вважати таке рішення неправомірним, якщо такі порушення процедури суттєво вплинули на права та інтереси позивача в такій процедурі та/або могли вплинути на суть спірного рішення. 
Колегія суддів вважає, що отримання відповідачем результатів повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень позивача, яке мало бути проведеним в умовах стаціонару з 18.02.2025 по 18.03.2025, могло вплинути на прийняття відповідачем рішення за результатами перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу групи інвалідності, а тому прийняття відповідачем спірного рішення від 07.03.2025 №ЦО3815 без отримання результатів такого обстеження та досліджень є передчасним.
Відповідно до ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року №17-рп/2010).
Також одним із елементів принципу верховенства права є легітимні очікування. Вони полягають у тому, що органи державної влади, у тому числі законодавчий орган, повинні діяти узгоджено у сфері видання нормативно-правових актів (законів) і зміцнювати довіру до них шляхом запобігання прийняття необгрунтованих та свавільних рішень. Це пов`язано з тим, що суб`єкти права повинні передбачати свою правомірну поведінку і розраховувати на стабільність правового регулювання. Це не забороняє вносити зміни до зазначених актів, але при цьому держава повинна дотримуватися розумного балансу між впевненістю осіб у існуючому правопорядку та інтересами публічної політики, для забезпечення яких вносяться зміни. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особа може розраховувати на "легітимні очікування" якщо вони мають суттєву основу в національному праві (пункт 35 рішення у справі "Н. К. М. проти Угорщини" від 4 листопада 2013 року).
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.12 року «Рисовський проти України» зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи. Принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. 
Це є гарантією стабільності суспільних відносин, яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов`язок виправити свої помилки.
З наведених положень слідує, що навіть якщо відповідач на час прийняття спірного рішення і мав в наявності необхідну медико-експертну документацію щодо позивача для прийняття такого рішення, то направивши позивачу лист від 18.02.2025 №680/03-19, яким в порядку абзацу 11 пункту 51 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи викликав позивача для проведення обстеження в умовах стаціонару в період з 18.02.2025 по 18.03.2025, то остаточне рішення за результатами перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення позивачу групи інвалідності відповідач мав право прийняти або за результатами проведення такого обстеження позивача в умовах стаціонару в період з 18.02.2025 по 18.03.2025, або внаслідок відмови позивача від такого обстеження та/або неприбуття на нього, за наявності відповідних доказів належного та своєчасного повідомлення позивача про таке обстеження. 
Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що спірне рішення від 07.03.2025 №ЦО3815 не відповідає в повній мірі критеріям для його оцінки, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, а тому таке рішення є неправомірним та підлягає скасуванню. 
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору не застосував ті нормативно-правові акти, які врегульовують спірні правовідносини з 01.01.2025 року. 
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення та прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні позовних вимоги, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.
Керуючись ст.ст.139, 242, 257, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Петренко К.Д. в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року по справі №400/7776/25 – скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціально комісії від 07 березня 2025 року, номер рішення ЦО 3815, яке прийнято Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» стосовно ОСОБА_1 про відміну безтермінової ІІ групи інвалідності та про не визнання особою з інвалідністю.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складно та підписано 11.12.2025 р.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія    Н.В. Вербицька