1-кп/381/214/26
381/288/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року     місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі:
секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 , 
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні угоду про визнання винуватості у виділеному кримінальному провадженні № 12024111310001622 від 08.10.2024 за обвинуваченням  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Українськ, Селидівської МОТГ Покровського району, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.10.2024, у громадянина ОСОБА_6 , якому достовірно відомо про здійснення повномасштабного військового вторгнення російської федерації в Україну, запроваджений на всій території України воєнний стан, виник злочинний умисел, направлений на вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань з корисливих мотивів. 
З метою реалізації вказаного умислу він вступив у змову із раніше йому знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Надалі ОСОБА_6 , який використовував власний мобільний телефон з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Vodafon» ( НОМЕР_1 ) та ОСОБА_8 , який використовував власний мобільний телефон з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «lifecell» ( НОМЕР_2 ), отримали пропозицію в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» від невідомого раніше абонента, який використовував акаунт з назвою « ОСОБА_10 » (матеріали стосовно якого розслідуються в окремому кримінальному провадженні, далі по тексту ОСОБА-2), щодо здійснення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за грошову винагороду, підпалів транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань.
З пропозицією про підпали автомобілів ЗСУ за грошову винагороду вони звернулись до раніше знайомого ОСОБА_11 , на що останній погодився.
Переслідуючи корисливий мотив, розуміючи суспільну небезпечність вказаного діяння, ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, прийняли рішення здійснювати підпали транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань.
Переслідуючи вказану мету, ОСОБА_6 у спілкуванні з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , дізнався інформацію, необхідну для виконання умов завдання від ОСОБИ-2, так званого «куратора» та способи отримання грошової винагороди.
З метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, а також з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, підшукав транспортний засіб, що відповідав необхідним умовам.
В подальшому, 08.10.2024 приблизно о 17 год. 30 хв., з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_11 перебуваючи у будівельному магазині в с. Новосілки Чабанівськоїх ТГ, Фастівського району Київської області придбав пляшку рідини для розчину фарби, який є легкозаймистою речовиною.
Після чого, ОСОБА_11 , не пізніше 19 год. 20 хв. 08.10.2024 перебуваючи поблизу Новосілківського ліцею, що розташований по вул. Озерна в с.Новосілки, Чабанівської ТГ, Фастівського району, Київської області, зустрівся з ОСОБА_6 та направилися до останнього, відомого їм місця перебування транспортного засобу марки «Nissan» моделі «Navara» з номерним знаком НОМЕР_3 , що мав військове забарвлення та був розташований за адресою: АДРЕСА_3.
Розуміючи, що вказаний транспортний засіб відноситься до Збройних Сил України, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 переконавшись в тому, що необхідний їм автомобіль знаходиться на місці, дочекавшись темної пори доби та зменшення кількості людей на вулиці з метою не бути викритими, близько 20 год. 00 хв., 08.10.2024 року, діючи умисно відповідно до попередньої домовленості, ОСОБА_11 облив раніше підготовленою легкозаймистою речовиною для розчину фарби та підпалив запальничкою автомобіль марки «Nissan» моделі «Navara» з номерним знаком НОМЕР_3 , що мав військове забарвлення. В цей час ОСОБА_6 знаходився поруч з ОСОБА_11 та здійснював відеозапис вищевказаних дій на мобільний телефон, який належить останньому. Вчинивши всі дії, які на їх думку були необхідні, для доведення їхнього злочинного умислу до кінця покинули місце вчинення злочину.
В свою чергу ОСОБА_8 , діючи за попередньою узгодженим зі ОСОБА_11 та ОСОБА_6 планом, відповідно до розподілу ролей, перебував на відстані від вказаного місця вчинення злочину на автомобілі марки «Toyota» моделі «Prius» з д.н.з. НОМЕР_4 , з метою спостереження за місцевістю та з метою попередження потенційної можливості бути викритими чи затриманими під час вчинення злочину та після його вчинення, чекав інших учасників та після вчинення злочину забезпечив швидке залишення місця вчинення злочину. 
Після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, маючи на меті завдання шкоди основам національної безпеки України, а також переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , використовуючи власні мобільні телефони через додаток для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» надіслали ОСОБІ-2 відео підпалу транспортного засобу на підтвердження виконання завдання та отримання розрахунку.
В подальшому, 09.10.2024 о 11 год. 34 хв. на картковий рахунок НОМЕР_5 , відкритий у АТ «УніверсалБанк» на ім`я ОСОБА_6 було зараховано грошові кошти у розмірі 16 000 грн, за виконане завдання щодо підпалу військового авто.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Прокурором було надано угоду про визнання винуватості від 19 січня 2026  року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_7 , яку в судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просять затвердити.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
З огляду на надану угоду прокурор у справі ОСОБА_12 , будучи уповноваженою особою відповідно до ст. 37 КПК України та обвинувачений ОСОБА_6 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України в присутності захисника ОСОБА_7 , уклали угоду в приміщенні Фастівського міськрайонного суду Київської області, на підставі якої ОСОБА_6 зобов`язується визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України; надати показання стосовно іншого фігуранта кримінального провадження ОСОБА_9 . В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, наслідки її невиконання. Також сторони погодилися на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, передача грошових коштів на ЗСУ (до військової частини НОМЕР_6 ), що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 22.12.2025 на суму 100000 (сто тисяч) грн 00 коп та випискою з рахунку за 22.12.2025.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не встановлено.
Прокурор, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Під час судового засідання ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України за вказаних в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах. ОСОБА_6 роз`яснено наслідки затвердження такої угоди, передбачені ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Згідно положень ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючитяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. 
Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_6 до вчиненого злочину та його поведінку після його вчинення, а саме те, що він щиро розкаюється у вчиненому, особу винного, на психіатричному обліку та на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Переконавшись в тому, що ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки затвердження такої угоди, а також в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є актом насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за необхідне затвердити вказану угоду, оскільки підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України суд не встановив.
Судові витрати на залучення експерта відсутні.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 314, 374, 474, 475, 484 КПК України, суд, -      
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 січня 2026 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_7 , у виділеному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12024111310001622 від 08.10.2024.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку - 19.01.2026 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченому  ОСОБА_6  зарахувати час фактичного затримання та попереднього ув`язнення з 28.11.2024 по 19.01.2026 з розрахунку день за день.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого  ОСОБА_6  у вигляді тримання під вартою скасувати. 
Звільнити ОСОБА_6  з під варти в залі суду негайно.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Фастівський міськрайонний суд Київської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам кримінального провадження роз`яснити їх право отримати копію даного вироку в суді.

Головуючий суддя   ОСОБА_13 

Судді ОСОБА_14 

ОСОБА_15