Справа №461/927/26
Провадження №1-кп/461/341/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2026  м. Львів 
Галицький районний суд м.Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене 23.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141360000074 про обвинувачення:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будьки, Пустомитівського району, Львівської області, українця, громадянина України, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого в «Центрі обліку та нічного перебування бездомних осіб» за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, вдівця, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, 
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 11.01.2026 приблизно о 11.25 год., перебуваючи на другому поверсі ТРЦ «Форум», що розташований по вул. Під Дубом, 7б у м. Львові, із дивану, який розташований на другому поверсі неподалік ескалатора торгового центру, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, таємно, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, у час запровадження воєнного стану по всій території України, викрав, шляхом поміщення у пакет, мобільний телефон марки «IPHONE 13», з об`ємом пам`яті 128 GB (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) в копусі білого кольору, вартістю 23099 грн, з сім-картою мобільного оператора зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав, повністю підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Надав пояснення про те, що вчинив кримінальне правопорушення у зв`язку із необдуманістю свого вчинку. Шкодує про вчинене. Запевнив, що в майбутньому такого не більше повториться, щиро розкаюється у вчиненому.
Від потерпілої ОСОБА_5 надійшла письмова заява про судовий розгляд даного кримінального провадження у її відсутності, при призначені покарання покладається на розсуд суду. 
На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України.
Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його похилий вік (68 років), він з середньою спеціальною освітою, пенсіонер, не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, фактично проживає в «Центрі обліку та нічного перебування бездомних осіб», вдівець, не перебуває на обліку КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» та в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.66 КК України, визнає його щире каяття, яке полягало в критичному ставленні до своєї злочинної поведінки, її осуді, у тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що виглядало перед судом правдиво та досить переконливо; активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, яке полягало в наданні визнавальних показів з самого початку досудового розслідування злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини, за яких вчинене діяння, розмір заподіяної шкоди, яка відшкодована, шляхом повернення викраденого, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, останньому слід визначити основне покарання на рівні мінімальної межі санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та інші фактичні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні щиро розкаявся, враховуючи позицію та думку потерпілої, яка при призначенні покарання покладається на розсуд суду, позицію та думку прокурора, який просив суд звільнити обвинуваченого під призначеного покарання з випробуванням, суд вважає за можливе, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 статтю 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без реального відбування покарання. 
Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості злочину та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання обраний ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.01.2026 слід до вступу вироку у законну силу - залишити без змін. 
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено. 
Арешт на майно не накладався. 
Процесуальні витрати відсутні. 

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 /п`ять/ років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 /один/ рік, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, до вступу вироку у законну силу - залишити без змін.
Речові докази:
-мобільний телефон марки «IPHONE 13», з об`ємом пам`яті 128 GB (IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ) в копусі білого кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - залишити по-приналежності ОСОБА_5 ;
-оптичний «DVD-R» диск із відеозаписами, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя          ОСОБА_1