СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Харків Справа № 917/128/23 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Хачатрян В.С.
за участю секретаря судового засідання Погребняк А.М., 
за участю представників сторін,
арбітражного керуючого – Хомич Р.В.; 
апелянта - не з`явився;
боржника - не з`явився; 

розглянувши у відкритому  судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу АТ "Універсал Банк", м. Київ, за вх. №2508 п/1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від "11" листопада 2025 р. ( повний текст 17.11.2025, суддя Білоусов С. М . ) у справі №917/128/23 
за заявою  ОСОБА_1 , м. Лубни, Полтавська область, 
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Полтавської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника на підставі ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.03.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області 19.09.1996; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1949 від 03.01.2020 ). 
Постановою господарського суду Полтавської області від 17.10.2023 визнано банкрутом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), введено процедуру погашення боргів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), призначено керуючим реалізацією майна банкрута - арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1949 від 03.01.2020 ).
20.10.2023 оприлюднено повідомлення про визнання фізичної особи банкрутом і введення процедури погашення боргів.
Арбітражний керуючий Хомич Р.В. надіслав до господарського суду Харківської області клопотання (уточнене) за вих. №03-01/28/3504 від 06.11.2025 (вх. № 14225 від 06.11.2025) про затвердження звіту по винагороді арбітражного керуючого та додав до нього звіт № 6 та протокол № 9 засідання зборів кредиторів від 06.11.2025.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.11.2025 у справі клопотання керуючого реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Хомича Р.В. за вих. № 03-01/28/3504 від 06.11.2025 року (вх. № 14225 від 06.11.2025 року) про затвердження звітів по винагороді арбітражного керуючого та пропорційного стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1949 від 03.01.2020 - 45 766,24 грн основної грошової винагороди.
Стягнуто з Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на користь арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1949 від 03.01.2020 - 75 372,57 грн основної грошової винагороди.
У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено. 
Не погодившись  з ухваленим судом першої інстанції судовим рішенням, апелянт звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.11.2025 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання керуючого реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Хомича Р.В. за вих. № 03- 01/28/3504 від 06.11.2025 року (вх. № 14225 від 06.11.2025 року) про затвердження звітів по винагороді арбітражного керуючого та пропорційного стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого.
Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
Фактично вся частина роботи керуючого реалізацією майна у процедурі погашення боргів, відповідно до вимог КУзПБ, зокрема щодо проведення інвентаризації, виявлення активів та вжиття заходів для встановлення місцезнаходження майна/активів/грошових коштів боржника, керуючим реалізацією майна арбітражним керуючим Хомичем Р.В. була виконана саме у період: з 25.10.2023 по 30.11.2023 та конкретну дату – 05.07.2025, що підтверджується наданими звітами та доданими до нього документами.
Апелянт вважає, що усі дії щодо розшуку транспортних засобів зареєстрованих за боржником зводяться лише до складення та подання арбітражним керуючим клопотання від 05.07.2025 щодо оголошення в розшук транспортних засобів, що належать боржнику. Жодних інших дій, пов`язаних із виконанням повноважень керуючого реалізацією майна у процедурі погашення боргів арбітражним керуючим не здійснювалося. Водночас, виключно скликання зборів кредиторів, які не відбувалися у зв`язку з неявкою на них кредиторів, не є підставою для висновку про належність виконання повноважень керуючого реалізацією майна боржника у зазначений період. Проте, суд першої інстанції, всупереч чинного законодавства та усталеної судової практики, здійснив перерахунок та стягнув з кредиторів основну грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризації/ керуючого реалізації за періоди: з 18.10.2023 по 30.11.2023 та з 24.03.2025 по 11.09.2025 в сумі у загальному розмірі 121 138,81 грн.
На думку апелянта, нарахування основної грошової винагороди керуючого реалізацією майна, зокрема за період з 24.03.2025 по 11.09.2025 виконання повноважень не відповідає реальному обсягу виконаної роботи та суперечить принципам розумності, добросовісності та справедливості, закріпленим у чинному законодавстві України.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Універсал Банк", м. Київ, за вх. №2508 п/1 на ухвалу господарського суду Полтавської області від "11" листопада 2025 р. у справі №917/128/23; встановлено учасникам справи строк до 15.12.2025 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи; витребувано матеріали оскарження по справі №917/128/23  з Господарського суду Полтавської області.
15.12.2025 до суду апеляційної інстанції з господарського суду Полтавської області надійшли матеріали оскарження по справі №917/128/23.
06.01.2026 на адресу суду від арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї правової позиції останній вказує на те, що бездіяльність чи неправомірні дії арбітражного керуючого у межах судового контролю справи виявлені не були, свої повноваження, як керуючого реструктуризацією боргів останній виконував належним чином, а тому доводи апелянта щодо неналежного виконання відповідних повноважень у межах справи є необґрунтованими та не підтверджується жодними доказами, натомість спростовуються наявними у справі доказами. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.01.2026 призначено справу № 917/128/23 до розгляду на 19.01.2026; повідомлено, що участь сторін у судовому засіданні не є обов`язковою.
Також, колегія суддів зауважує, що на час винесення даної ухвали, в Україні введено дію воєнного стану, а також особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду, що може привести до подовження процесуальних строків розгляду справи.
У судове засідання 19.01.2026 прибув арбітражний керуючий, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
У судове засідання 19.01.2026 апелянт, боржник та кредитор не прибули, про причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась. 
Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України).
Заслухавши доповідь головуючого по справі (суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні арбітражного керуючого, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.
Як зазначалося вище, ухвалою у справі, зокрема, клопотання керуючого реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Хомича Р.В. за вих. № 03-01/28/3504 від 06.11.2025 (вх. № 14225 від 06.11.2025) про затвердження звітів по винагороді арбітражного керуючого та пропорційного стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1949 від 03.01.2020 - 45 766,24 грн основної грошової винагороди; стягнуто з Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на користь арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1949 від 03.01.2020 - 75 372,57 грн основної грошової винагороди; у задоволенні решти вимог клопотання відмовлено. 
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення клопотання керуючого реалізацією майна боржника про затвердження звітів по винагороді арбітражного керуючого, з огляду на нижче викладене.
За приписами ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі – КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Як встановлено ст.1 КУзПБ арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.
Згідно з п.п.3, 7 ч.1 ст.12 КУЗпБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, зокрема, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом, має право подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень.
Частиною 3 статті 12 КУзПБ визначено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).
Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Крім цього, п.14.1.226 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа". Надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.
Статтею 113 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат, понесених під час виконання повноважень у справі про банкрутство, визначено положеннями ст. 30 КУзПБ.
Частиною 1 ст. 30 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
Відповідно до абзаців 3-7 частини 2 статті 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.
У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).
Отже, як вбачається з приписів статей 12, 30 КУзПБ, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень безоплатно.
Згідно положень частини 6 статті 30 КУзПБ арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.
Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.
Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
Вище вказано, що ухвалою господарського суду від 07.03.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; призначено керуючим реструктуризацією у справі - арбітражного керуючого Хомича Р.В.
Постановою господарського суду Полтавської області від 17.10.2023 визнано банкрутом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), введено процедуру погашення боргів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), призначено керуючим реалізацією майна банкрута - арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1949 від 03.01.2020).
Отже, арбітражний керуючий Хомич Р.В. виконував обов`язки керуючого реструктуризацією боргів боржника з 07.03.2023 по 16.10.2023, а з 17.10.2023 виконує обов`язки керуючого реалізацією майна боржника.
Згідно з частиною 1 статті 133 КУзПБ для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.
За змістом частини 2 статті 133 КУзПБ витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.
Таким чином, з аналізу зазначених правових норм слідує, що надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
Відповідно до частини 5 статті 30 КУзПБ кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.
Окрім того, статтею 114 КУзПБ визначено права та обов`язки арбітражного керуючого у справах про неплатоспроможність фізичних осіб. При цьому, згідно частини четвертої вказаної норми кредитори мають право за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду.
Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.
При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.
З огляду на викладене, відмінність боржників яка виражається у різному статусі юридичних та фізичних осіб і застосування до них різних процедур передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, жодним чином не може нівелювати право арбітражного керуючого на отримання передбаченої законом винагороди та на відшкодування його витрат (правові висновки Верховного Суду викладені в постанові від 14.12.2021 у справі № 902/626/20).
У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема, керуючого реструктуризацією та керуючого реалізацією майна боржника, має здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.
Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам Кодексу України з процедур банкрутства), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. Наведена правова позиція є усталеною в практиці Верховного Суду.
Судова колегія враховує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 04.10.2018 у справі №916/1503/17 та підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011 (провадження №12-4гс23), де, зокрема, зазначено на те, що встановивши факт невиконання кредиторами у добровільному порядку обов`язку щодо оплати послуг арбітражного керуючого, господарський суд приймає рішення про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум шляхом винесення ухвали та видачі судового наказу.
Практика покладення судом на кредиторів витрат за оплату послуг арбітражного керуючого у справах про банкрутство залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого відповідно до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, якщо кредитори не утворюють за власною ініціативою фонду оплати послуг арбітражного керуючого та відсутні кошти боржника від реалізації його активів, а провадження у справі про банкрутство має бути завершеним.
Згідно з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.05.2018 у справі №29/5005/468/2012, при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним повноважень у справі про банкрутство має досліджуватись не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури банкрутства, а й які фактичні дії вчинялись арбітражним керуючим протягом відповідної процедури банкрутства, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура.
Як свідчать досліджені судом матеріали справи, арбітражний керуючий Хомич Р.В. просить затвердити розмір його основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів/керуючого реалізацією майна у справі № 917/128/23 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 у загальному розмірі 321 534,55 грн., яка виникла у наступні періоди:
- з 07 березня 2023 (з дати відкриття провадження у справі № 917/128/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ) по 17 жовтня 2023 (по дату ухвалення господарським судом Полтавської області постанови про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення відносно нього процедури погашення боргів);
- з 18 жовтня 2023 (з дати ухвалення господарським судом Полтавської області постанови про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення відносно нього процедури погашення боргів) по 11 листопада 2025 (по дату призначеного підсумкового судового засідання у межах процедури погашення боргів боржника ОСОБА_1 ).
За матеріалами справи, арбітражним керуючим Хомич Р.В. подано: 
- звіт № 1 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у справі № 917/128/23 за виконання повноважень керуючого реструктуризації за період з 07 березня по 25 липня 2023 в сумі 61 371,25 грн.
- звіт № 2 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у справі № 917/128/23 за виконання повноважень керуючого реструктуризації за період з 07 березня по 17 жовтня 2023 в сумі 98 615,36 грн.
- звіт № 3 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у справі № 917/128/23 за період з 07 березня 2023 по 10 червня 2025 в сумі 235 551,75 грн.
- звіт № 4 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у справі № 917/128/23 за період з 07 березня 2023 по 31 серпня 2025 в сумі 300 035,75 грн.
- звіт № 5 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у справі № 917/128/23 за період з 07 березня 2023 по 7 жовтня 2025 в сумі 311 170,98 грн.
- звіт № 6 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у справі № 917/128/23 за період з 07 березня 2023 по 11 листопада 2025 в сумі 321 534,55 грн.
Частиною 3 статті 12 КУзПБ визначено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).
У відповідності до частини 2 статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Таким чином, при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним процедур реструктуризації боргів боржника, погашення боргів боржника у справі про неплатоспроможність, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури, а й які фактичні дії вчинялись керуючим реструктуризацією боргів боржника, керуючим реалізацією майна боржника протягом процедури, та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура.
У справі про неплатоспроможність суд може самостійно приймати рішення стосовно виду та інтенсивності судового нагляду у відносинах неплатоспроможності з урахуванням процедури провадження, особи боржника та арбітражного керуючого, а також інших обставин справи.
Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Кодексом України з процедур банкрутства, ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
При цьому, судова дискреція (судовий розсуд) повинна реалізовуватись судом з урахуванням принципів диспозитивності та пропорційності в господарському судочинстві та рівності всіх учасників судового процесу перед законом та судом.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено з 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку 2 684,00 грн. на місяць.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" установлено з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку 3 028,00 грн. на місяць.
Відповідно до розрахунку, розмір правомірно нарахованої та обґрунтованої основної грошової винагороди арбітражного керуючого Хомича Р.В. за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника становить 98 615,36 грн, а саме:
- 07.03.2023 по 06.06.2023 сума винагороди складає 40 260,00 грн.
- 07.06.2023 - 30.06.2023 - 10 736,00 грн (2 684,00 грн х 5/30день х 24);
- липень 2023 - 13 420,00 грн (2 684,00 грн х 5);
- серпень 2023 -13 420,00 грн (2 684,00 грн х 5);
- вересень 2023 -13 420,00 грн (2 684,00 грн х 5);
- жовтень 2023 (01.10.2023-17.10.2023) - 7 359,36 грн (2 684,00 грн х 5/31день х 17).
Разом з тим, між арбітражним керуючим Хомичем Р.В. та боржником ОСОБА_1 укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 09.02.2023, як альтернатива мирного/компромісного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому (керуючому реструктуризацією) за виконання відповідних повноважень протягом трьох місяців.
Договором визначено порядок оплати послуг та відшкодування витрат керуючого реструктуризацією.
Водночас, пунктом 3.1. договору передбачено, що оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 40 260,00 грн. за весь строк виконання повноважень, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією.
Питання оплати 40 260,00 грн основної грошової винагороди за 3 місяці виконання арбітражним керуючим Хомичем Р.В. повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника врегульовано шляхом укладення договору з боржником та не є предметом судового розгляду.
Таким чином, залишок не сплаченої арбітражному керуючому Хомичу Р.В. основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника становить 58 355,36 грн (98 615,36 грн - 40 260,00 грн).
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що кредиторами у справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди арбітражного керуючого.
Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що сплата основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника та керуючого реалізацією майна боржника у даній справі повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності його грошовим вимогам.
Так, досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що керуючий реалізацією після винесення постанови від 17.10.2023 звернувся до суду лише 25.03.2025 із заявою від 24.03.2025 про долучення звіту про результати проведеної інвентаризації № 02-01/28/2285.1 від 30.11.2023.
Крім того, до вказаного звіту керуючим реалізацією подано запити керуючого реалізацією про пошук майна боржника та відповіді по ним, акт опису майна боржника, які датовані до 30.11.2023.
А тому, відсутні докази виконання арбітражним керуючим Хомичем Р.В. визначених Кодексом України з процедур банкрутства будь-яких повноважень керуючого реалізацією у період з 01.12.2023 по 24.03.2025.
Отже, враховуючи, що оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому Хомичу Р.В. за виконання повноважень керуючого реалізацією у період з 01.12.2023 по 24.03.2025.
Таким чином, правомірними нарахування є винагороди за період з 18.10.2023 по 30.11.2023, який складає: жовтень 2023 (18.10.2023-31.10.2023) - 3 636,39 грн (2 684,00 грн х 3/31день х14); листопад 2023 - 8 052,00 грн. (2 684,00 грн х 3).
Крім того, як слідує з матеріалів справи, арбітражний керуючий Хомич Р.В. 15.09.2025 заявою за вх. № 11749 надав суду підсумковий звіт за вих. № 02-01/28/3474 від 11.09.2025 про проведення (здійснення) процедури погашення боргів боржника.
Тобто, з моменту подання підсумкового звіту - завершується процедура реалізації майна боржника.
За таких обставин, є правомірною та такою, що підлягає затвердженню грошова винагорода керуючого реалізацією за період 24.03.2025 по 11.09.2025, яка становить: березень 2025 (24.03.2025-31.03.2025) - 2 344,26 грн. (3 028,00 грн х 3/31 х 8); квітень 2025 - 9 084,00 грн. (3 028,00 грн х 3); травень 2025 - 9 084,00 грн. (3 028,00 грн х 3); червень 2025 - 9 084,00 грн. (3 028,00 грн х 3); липень 2025 - 9 084,00 грн. (3 028,00 грн х 3); серпень 2025 - 9 084,00 грн. (3 028,00 грн х 3); вересень 2025 (01.09.2025-11.09.2025)- 3 330,80 грн. (3 028,00 грн х 3/30 х 11).
Отже, судова колегія приходить до висновку, що наявними у справі доказами підтверджується факт належного виконання арбітражним керуючим Хомичем Р.В. своїх повноважень керуючого реалізацією майна боржника за період за період з 18.10.2023 по 30.11.2023 та з 24.03.2025 по 11.09.2025, що спростовує протилежні доводи апелянта.
Таким чином, обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи є нарахована грошова винагорода за процедуру реалізації майна боржника на суму 62 783,45 грн. за період з 18.10.2023 по 30.11.2023 та з 24.03.2025 по 11.09.2025.
А тому, до стягнення основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризації/ керуючого реалізації підлягає загальна сума 121 138,81 грн., яка підлягає стягненню з кредиторів.
Отже, судом першої інстанції правильно встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що арбітражним керуючим Хомичем Р.В. вживались необхідні і дієві заходи для пошуку та виявлення майна боржника, зокрема, транспортних засобів зареєстрованих за боржником, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.
За таких обставин, загальний розмір визнаних судом кредиторських вимог до боржника, які мають бути включені до реєстру вимог кредиторів боржника, становить 346 019,37 грн, а саме: Акціонерне товариство "Універсал Банк" (код ЄДРПОУ 21133352) - 130 736,06 грн (37,78 %); Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (ідентифікаційний код: 14360080) - 215 283,34 грн (62,22 %).
Судова колегія, беручи до уваги межі заявлених арбітражним керуючим вимог, стягненню з кредиторів боржника на користь арбітражного керуючого Хомича Р.В. в рахунок виплати грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника та керуючого реалізацією майна боржника, дійшла висновку, що до стягнення підлягають: з Акціонерного товариства "Універсал Банк" (код ЄДРПОУ 21133352) 45 766,24 грн основної грошової винагороди; з Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (ідентифікаційний код: 14360080) 75 372,57 грн основної грошової винагороди.
Колегія суддів зазначає, що наведені в апеляційній скарзі твердження кредитора фактично зводяться до його незгоди із повнотою та ефективністю дій арбітражного керуючого під час виконання ним своїх повноважень, водночас, як свідчать матеріали справи, дії чи бездіяльність арбітражного керуючого, кредиторами у даній справі не оскаржувалися, жодних заперечень чи зауважень про його діяльність від кредиторів до суду не надходило. 
Також, судова колегія зазначає, що матеріалах справи не містять будь-яких рішень кредиторів про визнання неналежними чи неефективними дій арбітражного керуючого Хомича Р.В. або інших обставин, зокрема, скарг чи дій (бездіяльності), які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, чого у цій справі кредитором не здійснювалося.
Також, судова колегія зауважує, що відмову від оплати винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення клопотання керуючого реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Хомича Р.В. про затвердження звітів про нарахування винагороди та пропорційного стягнення з кредиторів грошової винагороди арбітражного керуючого та стягнення з Акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь арбітражного керуючого Хомича Р.В. 45 766,24 грн основної грошової винагороди та, відповідно, стягнення з Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на користь арбітражного керуючого Хомича Р.В. 75 372,57 грн основної грошової винагороди.
Доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі “Серявін та інші проти України” вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)
В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що ухвалу у справі прийнято судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права. у зв`язку з чим, ухвала по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Судові витрати за звернення з апеляційною скаргою покладаються на заявника апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 269,270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал Банк" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 11.11.2025 у справі № 917/128/23 – залишити без задоволення.
2.Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 11.11.2025 у справі №917/128/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 22.01.2026. 

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман 

Суддя В.С. Хачатрян