Справа №203/7651/25 
Провадження №2/0203/556/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Юрівій Ю.О.,
з участю:
-позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, встановлення факту родинних відносин,

у с т а н о в и в:

1. 21 жовтня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, встановлення факту родинних відносин. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що батько позивачки ( ОСОБА_2 ) був наймачем квартири АДРЕСА_1 . Позивачка від 2015 року, після розірвання шлюбу між батьками, була зареєстрована за місцем проживання матері ( АДРЕСА_2 ), проте фактично мешкала разом з батьком. У липні 2025 року батько позивачки помер. Після смерті батька позивачка звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про укладення з нею договору найму квартири, проте їй було відмовлено. При цьому однією з підстав такої відмови стало те, що написання прізвища її батька у свідоцтві про народження позивачки ( ОСОБА_3 ) не збігалося з його прізвищем, зазначеним у його паспорті та свідоцтві про смерть ( ОСОБА_4 ). Викладене стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання за нею права користування спірною квартирою, встановлення факту її родинного зв`язку з померлим (а.с.а.с. 1 – 12).
2. 4 грудня 2025 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 80).

3. Позивачка у судовому засіданні заявлений позов підтримала, пояснивши, що її батько – ОСОБА_2 , був наймачем квартири АДРЕСА_1 . Позивачка від 2015 року, після розірвання шлюбу між батьками, була зареєстрована за місцем проживання матері ( АДРЕСА_2 ), проте фактично мешкала разом з батьком. У липні 2025 року батько позивачки помер. Після смерті батька позивачка звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про укладення з нею договору найму квартири, проте їй було відмовлено. При цьому однією з підстав такої відмови стало те, що написання прізвища її батька у свідоцтві про народження позивачки ( ОСОБА_3 ) не збігалося з його прізвищем, зазначеним у його паспорті та свідоцтві про смерть ( ОСОБА_4 ).
4. Представник Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради до суду не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності, якою також не заперечував проти задоволення заявленого позову (а.с. 69).
5. Представниця Дніпровської міської ради до суду також не з`явилася, була повідомлена належним чином, звернулася із заявами про відсутність заперечень проти задоволення заявленого позову (а.с.а.с. 55, 62).

6. Суд, заслухавши пояснення позивачки, показання свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

7. Судом встановлено, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську і доводиться дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Від народження позивачка мешкала з батьками у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 14 – 21, 24).
8. Від 23.12.2010 при отриманні паспорта громадянки України позивачку було зареєстровано за місцем реєстрації матері: АДРЕСА_2 (а.с. 22).
9. 29 грудня 2011 року виконавчий комітет Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради ухвалив рішення №446 про переоформлення особистого рахунку квартири АДРЕСА_1 на ім`я батька позивачки (а.с.а.с. 40, 41).
10. 19 липня 2025 року батько позивачки помер (а.с.а.с. 25 – 29).
11. На початку серпня 2025 року позивачка звернулася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про укладення з нею договору найму спірної квартири, проте їй було відмовлено. При цьому однією з підстав такої відмови стало те, що написання прізвища її батька у свідоцтві про народження позивачки ( ОСОБА_3 ) не збігалося з його прізвищем, зазначеним у його паспорті та свідоцтві про смерть ( ОСОБА_4 ) (а.с.а.с. 43, 44).
12. ОСОБА_6 позивачка фактично мешкає у спірній квартирі.

13. Розв`язуючи позов у частині встановлення факту родинних відносин, суд виходить з такого.
14. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК) окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
15. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
16. Однією з підстав відмови укласти з позивачкою договір найму стало те, що написання прізвища її батька у свідоцтві про народження позивачки ( ОСОБА_3 ) не збігалося з його прізвищем, зазначеним у його паспорті та свідоцтві про смерть ( ОСОБА_4 )
17. Між тим, той факт, що позивачка доводиться дочкою померлому підтверджуються результатами системного аналізу усієї сукупності добутих судом доказів, а саме:
-свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_1 , у якому зазначені прізвища, імена, по батькові її батьків ( ОСОБА_2 , ОСОБА_5 ) (а.с. 14);
-повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 27.08.2025 №00053284659, у якому зазначені прізвища, імена, по батькові, дати народження та місця реєстрації її батьків ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ) (а.с.а.с. 15 – 20);
-свідоцтвом про смерть батька позивачки серії НОМЕР_2 , у якому зазначені його прізвище, ім`я, по батькові й дата народження ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (а.с. 25);
-паспортом батька позивачки серії НОМЕР_3 , у якому зазначені його прізвище, ім`я, по батькові, дати народження, місце реєстрації, а також прізвище, ім`я, по батькові його нареченої при укладенні шлюбу (матері позивачки), її рік народження ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , 1974) (а.с.а.с. 31, 32);
-свідоцтвом про укладення шлюбу між батьками позивачки серії НОМЕР_4 , у якому зазначені їхні прізвища, імена, по батькові, дати та місця народження ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , м. Дніпропетровськ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (а.с. 34).
18. З огляду на викладене суд вважає, що заявлений у справі позов у частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.
19. Встановлення вказаного вище факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

20. Розв`язуючи позов у частині визнання за позивачкою права користування спірною квартирою, суд виходить з такого.
21. За правилами, встановленими частинами 1, 3 – 5 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
22. Частиною першою статті 4 Житлового кодексу України (далі – ЖК) визначено, що жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд.
23. За приписами частин першої, п`ятої статті 9 ЖК громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань.
24. Відповідно до частин першої, другої статті 61 ЖК користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем – житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності – відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем – громадянином, на ім`я якого видано ордер.
25. Згідно з частинами першою, другою статті 64 ЖК члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
26. За правилами, встановленими частиною першою статті 106 ЖК повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.
27. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначено, що, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 15 постанови від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
28. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.
29. Судом встановлено, що позивачка від народження постійно мешкала у спірній квартирі з дозволу єдиного її наймача – батька, отже в силу статті 106 ЖК вона має право вимагати визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, що помер.
30. При цьому відсутність у позивачки реєстрації у спірній квартирі сама по собі не може бути підставою для відмови у визнанні права користування цією квартирою.
31. Таке ж правило застосовується й до відсутності письмової згоди батька позивачки на її вселення у спірну квартиру, оскільки за обставинами справи безспірно встановлено, що він висловлював таку згоду.
32. Це, додатково підтвердилось показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , згідно з якими позивачка постійно мешкала разом з батьком до його смерті (доглядаючи його) та продовжила проживання у спірній квартирі разом з чоловіком і після смерті батька.
33. Опосередковано факт такого проживання підтверджується і змістом амбулаторної картки позивачки, на якій, серед іншого, зазначено адресу спірної квартири.

34. З огляду на викладене суд вважає за необхідне задовольнити заявлений у справі позов у повному обсязі.

35. Керуючись статтями 5, 7, 10 – 13, 19, 23, 76 – 81, 89, 209 – 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 – 265, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_5 ; АДРЕСА_4 ) до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код – 38114671; 49000, Україна, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75), Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код – 26510514; 49000, Україна, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75) про визнання права користування житловим приміщенням, встановлення факту родинних відносин задовольнити.
Установити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка міста Дніпропетровська, доводиться дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцю міста Дніпропетровська, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Визнати за ОСОБА_1 право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступ ну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складене 21 січня 2026 року.

Суддя М.О. Католікян