ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" січня 2026 р. справа № 640/14921/20
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з даним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації (далі – відповідач 1), в якому просить:
1.1) визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації (далі – УПСЗН Дарницької РДА в м. Києві) щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 №505, за період з 18.07.2019 по 17.01.2020, з 18.01.2020 по 17.07.2020 та з 18.07.2020 по 17.01.2021;
1.2) зобов`язати УПСЗН Дарницької РДА в м. Києві призначити ОСОБА_1 за її заявою як уповноваженого члена сім`ї, щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», за період з 18.07.2019 по 17.01.2020, з 18.01.2020 по 17.07.2020 та з 18.07.2020 по 17.01.2021, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла на період її несплати;
2) визнати протиправним та скасувати Розпорядження УПСЗН Дарницької РДА в м. Києві від 22.08.2019, яким відмовлено ОСОБА_1 у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з адресою зареєстрованого постійного проживання на тимчасово окупованій території в місті Горлівка Донецької області. При цьому, у червні 2014 року позивач разом і чоловіком і дочкою переїхали з тимчасово окупованої території м. Горлівка на проживання до міста Києва, де були взяті на облік Управлінням праці та соціального захисту населення у Дніпровському районі міста Києва як внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території України. В подальшому позивач з сім`єю були взяті на облік внутрішньо переміщеної особи Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації. Після звернення позивача із відповідною заявою, їй призначено щомісячної адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. При цьому, 21.05.2020 під час здійснення моніторингу надходження грошових коштів по рахунку, позивач встановила, що з березня 2020 року по травень 2020 року виплати здійснюються у сумі 1 442,00 грн, тобто нарахування та виплати здійснюються на дві, а не на три особи. Після письмового звернення ОСОБА_1 до відповідача 1, останнім надано відповідь листом від 11.06.2020 №10138-1627/05, в якій повідомлено, зокрема, що у позивача відсутні правові підстави для продовження виплати щомісячної адресної допомоги на наступні періоди як працездатній працюючій особі. Тобто, за доводами позивача, згідно вказаного листа вона дізналась, що згідно її заяви було призначено щомісячну адресну допомогу як працездатній особі її чоловіку ОСОБА_2 та доньці ОСОБА_3 як дитині до 18 років. Натомість, позивач не була включена до розрахунку. Такі дії відповідача по не виплаті ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, позивач вважає протиправними та такими, що суперечать Конституції та діючому законодавству України, а також порушують її охоронювані законами України права.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с. 97).
23.10.2020 від представника Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву від 21.10.2020 №01-14/3906, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог. Зазначено, що родина ОСОБА_1 в період з 23.10.2014 по 17.07.2019 перебувала на обліку, як внутрішньо переміщені особи в управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та зняті з обліку в зазначеному вище управлінні в зв`язку з зміною місця фактичного проживання, а саме переїзду до Дарницького району міста Києва. 18.07.2019 ОСОБА_1 звернулась до управління з заявою про призначення їй, як працюючій особі, чоловікові – ОСОБА_2 (працездатна працююча особа) та дочці ОСОБА_3 (студентка) щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеним особам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на сплату житлово-комунальних послуг» (далі – Постанова №505). На підставі заяви та витягу з рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у Дарницькому районі міста Києва (протокол №31 від 22.08.2019) родині ОСОБА_4 призначено щомісячну адресну допомогу на 2-х осіб (чоловіка ОСОБА_2 та доньку ОСОБА_3 ) на період з 18.07.2019 по 17.01.2020 в розмірі 1 442 грн щомісячно (442+1 000). Після цього позивач 09.01.2020 звернулась до Управління із заявою про продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на наступний шестимісячний строк. На підставі заяви та витягу з рішення комісії з питань призначення () відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у Дарницькому районі м. Києва (протокол №3 від 23.01.2020) родині ОСОБА_4 продовжено виплату щомісячної адресної допомоги на 2-х осіб (чоловіка ОСОБА_2 та доньку ОСОБА_3 ) на період з 18.01.2020 по 17.07.2020 в розмірі 1 442 грн щомісячно (442-1 000). Аналогічно, на підставі заяви позивача від 06.07.2020, родині ОСОБА_4 продовжено виплату щомісячної адресної допомоги на 2-х осіб (чоловіка ОСОБА_2 та доньку ОСОБА_3 ) на період з 18.01.2020 по 17.07.2020 в розмірі 1 442 грн щомісячно (442-1 000). Натомість, підстави для призначення зазначеної допомоги в розмірі 442 грн щомісячно позивачу, як працездатній працюючій особі, відсутні, оскільки управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з 09.04.2015 виплата на неї була припинена відповідно до пункту 7 Порядку №505. Інших правових підстав для поновлення ОСОБА_1 щомісячної виплати згідно Порядку №505, зокрема після припинення виплати на підставі пункту 7 згаданого Порядку №5, чинним законодавством не передбачено. З огляду на вказане, представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити (а.с. 102-106).
10.11.2020 позивач подала суду заперечення на відзив від 06.11.2020, у якому наполягає на задоволенні позовних вимог. Так, наголошено, що аналіз положень Порядку №505 свідчить про те, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається на наступний строк (чергові шість місяців) тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку №505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги. Позивач вказує, що Порядком №505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Таким чином, позивач вважає, що має законне право на отримання щомісячної адресної допомоги особі, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 114-117).
На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, судову справу №640/14921/20 передано Івано-Франківському окружному адміністративному суду.
В Івано-Франківському окружному адміністративному суді справа №640/14921/20 зареєстрована 06.03.2025.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2025, справу №640/14921/20 передано судді Кафарському В.В. (а.с. 124).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/14921/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії (а.с. 125-126).
20.03.2025 відповідач 1 подав Івано-Франківському окружному адміністративному суду через систему «Електронний суд» відзив, у якому викладено заперечення на позовну заяву, які є аналогічними з тими, що містяться у відзиві від 21.10.2020. Додатково зазначено, що постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (а.с. 129-132).
23.03.2025 позивач через систему «Електронний суд» подала суду відповідь на відзив відповідача, у якому наполягає на задоволенні позовних вимог з тих же підстав, що викладені у запереченні на відзив від 06.11.2020 (а.с. 135-136).
28.05.2025 від Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача (а.с. 138-139).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 залучено до участі в адміністративній справі №640/14921/20 відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі – ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач 2). Розгляд справи розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 142-144).
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві копію ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 та адміністративний позов з додатками отримало 03.10.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 148, 149), однак відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Від останнього до суду не надходили заперечення проти позову. 
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
В даному випадку відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в розумінні пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України є суб`єктом владних повноважень, який не скористався своїм правом на подання відзиву на адміністративний позов та, як наслідок, суд кваліфікує це як визнання позову.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з адресою зареєстрованого постійного проживання на тимчасово окупованій території (району проведення АТО/ООС): АДРЕСА_1 (а.с. 13, 28).
У червні 2014 року позивач разом з родиною переїхала з тимчасово окупованої території м. Горлівка на проживання до міста Києва, що підтверджується довідкою від 23.10.2014 №3004000604, згідно з якою ОСОБА_1 з неповнолітніми на той час дітьми до 18 років ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) були взяті на облік Управлінням праці та соціального захисту населення у Дніпровському районі міста Києва як внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території України (а.с. 30). 
Відповідно до довідки від 04.09.2015 №3004012115, чоловік позивача – ОСОБА_2 взятий на облік Управлінням праці та соціального захисту населення у Дніпровському районі міста Києва як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України (а.с. 31).
Суд також встановив, що позивач з вересня 2016 року є діючим військовослужбовцем військової служби за контрактом Національної гвардії України. Так, та наказом від 15.09.2016 №188 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 (а.с. 42).
Надалі наказом від 08.10.2018 №229 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини, як переміщену для подальшого проходження служби на підставі наказу командувача НГУ від 21.09.2018 №149 о/с, в розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 43).
Наказом від 09.10.2018 №207 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу командувача НГУ від 21.09.2018 №149 о/с, як переміщену для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 (а.с. 44). 
В подальшому наказом від 24.01.2019 №16 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини, як переміщену наказом командувача НГУ від 29.12.2018 №208 о/с до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 45).
Наказом від 25.01.2019 №17 начальника Іміджево-видавничого центру НГУ, на підставі наказу командувача НГУ від 29.12.2018 №208 о/с ОСОБА_1 , особистий номер Г-038220, зараховано в списки особового складу Іміджево-видавничого центру НГУ, як переміщену для подальшого проходження військової служби (а.с. 46).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин позивач проходила військову службу, тобто була працевлаштована протягом, зокрема 2019-2020 років. Вказане також підтверджується довідкою від 01.07.2020 №153 (а.с. 47).
Також суд з`ясував, що відповідно до довідок від 18.07.2019 №3002-5000161204/38365, від 18.07.2019 №3002-5000161210/38364, від 18.07.2019 №3002-5000162055/38379, від 18.07.2019 №3002-5000161217/38363, позивач ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_5 , донька ОСОБА_3 були взяті на облік внутрішньо переміщеної особи Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, з фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 32-35).
ОСОБА_1 18.07.2019 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації із заявою як уповноваженому представнику сім`ї про призначення їй, як працюючій особі, чоловікові – ОСОБА_2 (працездатна працююча особа) та доньці ОСОБА_3 (студентка) щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеним особам (а.с. 91).
На підставі вказаної заяви та витягу з рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у Дарницькому районі міста Києва, оформленого протоколом №31 від 22.08.2019 (а.с. 94), родині ОСОБА_4 призначено щомісячну адресну допомогу на 2-х осіб (чоловіка ОСОБА_2 та доньку ОСОБА_3 ) на період з 18.07.2019 по 17.01.2020 в розмірі 1 442 грн щомісячно (442 + 1000), що не заперечується відповідачем.
Окрім того, ОСОБА_1 09.01.2020 звернулась до УПСЗН Дарницької РДА в м. Києві із заявою про продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на наступний шестимісячний строк (а.с. 109). 
На підставі вказаної заяви та витягу з рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у Дарницькому районі міста Києва, оформленого протоколом №3 від 23.01.2020 (а.с. 110), родині ОСОБА_4 продовжено виплату щомісячної адресної допомоги на 2-х осіб (чоловіка ОСОБА_2 та доньку ОСОБА_3 ) на період з 18.01.2020 по 17.07.2020 в розмірі 1 442 грн щомісячно (442 + 1000), що також підтверджується відповідачем 1 у відзиві.
В подальшому ОСОБА_1 06.07.2020 звернулась до УПСЗН Дарницької РДА в м. Києві із заявою про продовження виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на наступний шестимісячний строк (а.с. 111). 
На підставі вказаної заяви та витягу з рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам у Дарницькому районі міста Києва, оформленого протоколом №18 від 06.08.2020 (а.с. 112), родині ОСОБА_4 продовжено виплату щомісячної адресної допомоги на 2-х осіб (чоловіка ОСОБА_2 та доньку ОСОБА_3 ) на період з 18.01.2020 по 17.07.2020 в розмірі 1 442 грн щомісячно (442 + 1000), що також підтверджується відповідачем 1 у відзиві.
Надалі, 03.06.2020 позивач звернулась до начальника Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації із заявою щодо надання роз`яснень стосовно не виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 17).
УПСЗН Дарницької РДА в м. Києві листом від 11.06.2020 №10138-1627/05 повідомлено, ОСОБА_1 разом з чоловіком та дітьми перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо переміщені особи. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» працездатним особам призначається допомога в розмірі 442 грн. При цьому, пунктом 7 вищезазначеного Порядку передбачено, що особам працездатного віку, які не працевлаштувались протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, розмір допомоги на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється. 
Також у листі вказано, що з документів особової справи вбачається, що позивач перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з 23.10.2014 та отримувала допомогу як працездатна непрацююча особа, призначену на період з 09.12.2014 по 08.02.2015 у розмірі 442 грн та з 09.02.2015 по 08.04.2015 у розмірі 221 грн. З 09.04.2015 виплата допомоги припинена згідно пункту 7 вищезазначеного Порядку. У зв`язку з цим, на думку відповідача, у позивача відсутні правові підстави для продовження виплати щомісячної адресної допомоги на наступні періоди як працездатній працюючій особі (а.с. 18).
Таким чином у червні 2020 року позивач дізналася, що згідно її заяви було призначено щомісячну адресну допомогу як працездатній особі її чоловіку ОСОБА_2 та доньці ОСОБА_3 як дитині до 18 років, а позивач не була включена до розрахунку.
Вважаючи протиправними такі дії УПСЗН Дарницької РДА в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою КМУ №505 за період з 18.07.2019 по 17.01.2020, з 18.01.2020 по 17.07.2020 та з 18.07.2020 по 17.01.2021, позивач звернулася з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII (далі – Закон №1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Статтею 2 Закону №1706-VII встановлено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина перша та друга статті 4 Закону №1706-VII).
Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1706-VII визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
За приписами частини першої статті 9 Закону №1706-VII внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.
З метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб (далі – Порядок №509).
Відповідно до пункту 1 Порядку №509, довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території а району проведення антитерористичної операції.
Як уже судом встановлено, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 23.10.2014 №3004000604 (а.с. 30) та від 18.07.2019 №3002-5000161204/38365 (а.с. 13).
01.10.2014 Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №505, якою затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі – грошова допомога).
Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Згідно з пунктом 3 Порядку №505, грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та інших осіб, які досягай пенсійного віку (крім осіб з інвалідністю), дітей, осіб, які досягай 18-річного віку та продовжують навчання за денною формою в закладах освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) або вищої освіти, до закінчення таких закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, - 1030 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю І групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищу! а- ти 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входить одна особа з інвалідністю або дитина з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень. Загальний розмір допомоги на сім`ю, до складу яких входять двоє і більше осіб з інвалідністю (дітей з інвалідністю), максимальним розміром не обмежується.
Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.
Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.
Згідно із пунктом 5 Порядку №505 для призначення грошової допомоги уповноважений представник сім`ї за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, подає складену в довільній формі письмову заяву про надання грошової допомоги та документи, визначені цим пунктом. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.
Пунктом 7 Порядку №505 передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період – припиняється. 
Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.
Згідно з абзацами першим, четвертим пункту 6 Порядку №505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; та будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленою для працездатних осіб.
Відповідно до абзацу другого пункту 8 Порядку №505, уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.
Таким чином, аналіз вищезазначених норм Порядку №505 свідчить, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається на наступний строк (чергові шість місяців) тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі непрацевлаштованої (безробітної) особи. 
Натомість, у випадку, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку №505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.
Суд погоджується із позивачем, що положення Порядку №505 не містять норми, яка б у подібних правовідносинах назавжди позбавляла права особу працездатного віку, яка працевлаштувалась та яка продовжує перебувати у статусі внутрішньо переміщеної особи, на отримання грошової допомоги. 
Також аналіз положень Порядку №505 свідчить про те, що таким Порядком не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої Постановою КМУ №605 від 01.10.2014, оскільки позивач підтвердила, що вона у спірний період була працевлаштована, а тому мала право на відповідну грошову допомогу.
Відтак, вимоги позивача про визнання протиправними дій УПСЗН Дарницької РДА в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою КМУ №505, за період з 18.07.2019 по 17.01.2020, з 18.01.2020 по 17.07.2020 та з 18.07.2020 по 17.01.2021 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Як наслідок, враховуючи, що решта позовних вимог є похідними, а саме вимога про призначення ОСОБА_1 за її заявою як уповноваженого члена сім`ї, щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою КМУ №505, за період з 18.07.2019 по 17.01.2020, з 18.01.2020 по 17.07.2020 та з 18.07.2020 по 17.01.2021, про виплату заборгованості, що виникла на період її несплати, а також про визнання протиправним та скасування Розпорядження УПСЗН Дарницької РДА в м. Києві від 22.08.2019, яким відмовлено ОСОБА_1 у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», то такі вимоги також підлягають задоволенню.
При цьому при визначенні належного органу, який вповноважений на здійснення призначення, нарахування та виплати допомоги на проживання допомоги на проживання суд виходить з такого.
Так, відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України №765 від 25.06.2025 «Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України», Пенсійний фонд України забезпечує з 01.07.2025 призначення та виплату державних соціальних допомог, здійснення фінансування соціальних стипендій згідно з переліком, затвердженим цією постановою, забезпечує прийняття рішень про виплату сум державних соціальних допомог, соціальних стипендій, не отриманих своєчасно з вини структурних підрозділів, закладів фахової передвищої та вищої освіти.
Відповідно до пункту 1 переліку видів державної соціальної допомоги, соціальної стипендії, призначення та виплата яких здійснюються органами Пенсійного фонду України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №765 від 25.06.2025 «Деякі питання призначення та виплати державних соціальних допомог, соціальних стипендій органами Пенсійного фонду України», допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам входить до переліку видів державної соціальної допомоги, соціальної стипендії, призначення та виплата яких здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Отже, з 01.07.2025 уповноваженою установою, до компетенції якої належить призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а не Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації. А тому, саме відповідача 2 необхідно зобов`язати призначити ОСОБА_1 за її заявою як уповноваженого члена сім`ї, щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою КМУ №505, за період з 18.07.2019 по 17.01.2020, з 18.01.2020 по 17.07.2020 та з 18.07.2020 по 17.01.2021, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла на період її несплати, а не УПСЗН Дарницької РДА в м. Києві, як просила у позові позивач. У зв`язку із цим, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10). 
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПСЗН Дарницької РДА в м. Києві, яким були порушені права позивача, на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в розмірі 800,00 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації (код ЄДРПОУ 37447984, Харківське шосе, 176Г, м. Київ, 02121), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ 42098368, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 №505, за період з 18.07.2019 по 17.01.2020, з 18.01.2020 по 17.07.2020 та з 18.07.2020 по 17.01.2021.
Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації від 22.08.2019, яким відмовлено ОСОБА_1 у розрахунку щомісячної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ 42098368, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) за її заявою як уповноваженого члена сім`ї, щомісячну адресну допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 №505, за період з 18.07.2019 по 17.01.2020, з 18.01.2020 по 17.07.2020 та з 18.07.2020 по 17.01.2021, а також виплатити заборгованість із цієї допомоги, що виникла на період її несплати.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації (код ЄДРПОУ 37447984, Харківське шосе, 176Г, м. Київ, 02121) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір в розмірі 800 (вісімсот) грн 00 коп. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя  /підпис/  Кафарський В.В.