Справа № 449/660/25 Головуючий у 1 інстанції: Савчак А. В. 
Провадження № 33/811/1755/25 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,

з участю захисника – адвоката Бенцарука Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника – адвоката Бенцарука Р.А. на постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2025 року,
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 26 квітня 2025 року о 22.46 год. в с. Нові Стрілки керував транспортним засобом марки AUDI з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді захисник – адвокат Бенцарук Р.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що копія постанови ОСОБА_1 та його адвокату не скеровано, а зі змістом постанови ознайомилися з ЄДРСР.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник захисник зазначає, що ОСОБА_1 наполягав на розгляду справи з його участю.
Звертає увагу, що ним як захисником двічі (08.08.2025 та 07.10.2025) вчинялися спроби ознайомитися з матеріалами справи, зокрема, з відеозаписом, проте через відсутність у суді електроенергії він не зміг це зробити, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався.
Вказує, що з причин службової зайнятості ним було подано клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 27.10.2025, проте суд не взяв таке до уваги та провів розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника.
Вважає, що вищезазначене є грубим порушенням гарантованого законом права на захист та йде врозріз з вимогами ст. 59 Конституції України та ст.ст. 268 та 271 КУпАП.
Загалом не погоджується з висновком суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зауважує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено у зрозумілий спосіб наслідки відмови від огляду на стан сп`яніння та знову ж таки він був позбавлений можливості отримувати з цього приводу поради кваліфікованого адвоката.
У судовому засіданні захисник Бенцарук Р.А. подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, що стверджується довідкою про доставку SMS, у судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Його захисник Бенцарук Р.А. не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов такого висновку.
З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржуване рішення, проводилося у відсутності ОСОБА_1 , у матеріалах справи відсутні дані про отримання ним постанови, та, відповідно, дату ознайомлення з такою, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 26.04.2025 року серії ЕПР1 № 312809 (а.с. 2); актогляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с. 4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 24.04.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (а.с. 4).
Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такі спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом, на якому зафіксовано, як після категоричної відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладу, йому було роз`яснено, що така відмова тягне за собою складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечував, що вживав пиво та пробував «домовитися» з працівниками поліції, щоб вони не складали щодо нього протокол.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити захиснику – адвокату Бенцруку Роману Андрійовичу строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу захисника – адвокату Бенцарука Романа Андрійовича залишити без задоволення. 
Постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА