Справа № 128/2908/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Шевчук Л.П.,
при секретарі судового засідання Нога Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну праву за позовною заявою заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Семенюка Володимира Анатолійовича, в інтересах держави в особі Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури Семенюк В.А. звернувся до Вінницького районного суду із позовом в інтересах держави в особі Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до рішення 4 сесії Якушинецької сільської ради 8 скликання № 125 від 02.02.2021 «Про прийняття майна, активів та зобов`язань сільських рад, що реорганізовуються шляхом приєднання до Якушинецької сільської ради та затвердження передавальних актів» прийнято у комунальну власність Якушинецької територіальної громади майно, активи, зобов`язання Дашковецької, Микулинецької, Некрасівської, Пултівецької та Широкогребельської сільських рад, що реорганізовуються шляхом приєднання до Якушинецької сільської ради, та затверджено передавальні акти майна зазначених сільських рад.
Відповідно до передавального акту та інвентаризаційного опису Пултівецької сільської ради приміщення ФАПу с. Махнівка, балансовою вартістю 0 грн., передано до комунальної власності Якушинецької територіальної громади. Викладене також підтверджується довідкою №01-19/261 від 23.10.2021, згідно якої зазначена будівля знаходиться в управлінні Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Якушинецької сільської ради та перебуває на балансі КНП «Якушинецький центр первинної медико - санітарної допомоги» Якушинецької сільської ради. Водночас, згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 269524607, виданого державним реєстратором Бучацьким М.О. від 08.08.2021, на підставі заяви з реєстраційним номером: 47203879, житлового приміщення, розміщеного в АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 .. Згідно інформації, зазначеної у вищевказаному витязі, право приватної власності на зазначене приміщення зареєстровано на підставі технічного паспорта №21-1201 від 14.07.2021 та довідки про адресу №2878/08-04 від 27.07.2021, виданої Якушинецькою сільською радою. Так, 14.07.2021 комунальним підприємством «Агенство адміністративних послуг» (юридична адреса: 21050, м. Вінниця, вул. Пушкіна, 1, прим. 10) виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційна справа №21-1201) на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . З матеріалів інвентаризаційної справи вбачається, що інвентаризацію проведено на підставі довідки №115 від 16.02.2021, виданої старостою сіл Пултівці, Махнівка та Лисянка, відповідно до якої ОСОБА_1 , з 1993 року постійно, відкрито та безперервно користується 12 частиною будинковолодіння за АДРЕСА_1 , про що свідчить також і акт №5 від 15.02.2021. Окрім того, зі змісту довідки про адресу №2878/08-04 від 27.07.2021, яка державним реєстратором зазначена однією з підстав реєстрації права власності, слідує що будинок садибного типу з господарськими будівлями, користувачем яких є ОСОБА_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Таким, вказане нерухоме майно, що належало до комунальної власності територіальної громади Якушинецької сільської ради, а саме приміщення ФАПу, розташоване в будинку АДРЕСА_1 , вибуло з власності Якушинецької об`єднаної територіальної громади та перейшло у володіння ОСОБА_1 .. Однак, вибуття зазначеного нерухомого майна, що належало до комунальної власності Якушинецької територіальної громади, відбулося незаконно, з грубим порушенням вимог чинного законодавства, всупереч волі законного власника такого майна та на підставі неналежних документів, що підтверджується наступними фактичними обставинами справи. Так, Вінницькою окружною прокуратурою здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42021022110000170 від 23.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Відомості в ЄРДР внесені на підставі звернення сільського голови Якушинецької сільської ради з приводу незаконного оформлення ОСОБА_1 права приватної власності на частину приміщення ФАПу, яке належить до комунальної власності Якушинецької ОТГ, розташованого в АДРЕСА_2 . Під час вивчення матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході досудового розслідування зібрано достатні та відповідні документи і докази, які підтверджують факт незаконного вибуття нерухомого майна - частини приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого в АДРЕСА_1 , з комунальної власності Якушинецької територіальної громади. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження спірне нерухоме майно належало до комунальної власності територіальної громади с. Якушинці, рішення з приводу його відчуження сільською радою не приймалися. Однак, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 08.08.2021 №47203879, поданої ОСОБА_1 , державним реєстратором прийнято рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень №59718984 від 08.08.2021, на підставі якого відкрито розділ №2428248605206 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та проведено державну реєстрацію права власності за заявником. Згідно з відомостями з Державного реєстру нерухомого майна до заяви додано наступні документи: технічний паспорт №21-1201 від 14.07.2021, виготовлений комунальним підприємством «Агенство адміністративних послуг»; довідку про користувача та місцезнаходження будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами № 2878/08-04 від 27.07.2021, виданої Якушинецькою сільською радою. Відповідно до статті 3 Закону України «Про держану реєстрацію» (далі - Закон) однією із засад державної реєстрації є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом. У відповідності до ч. 4 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Частиною першою статті 22 Закону визначено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі - Порядок №1127), частиною третьою статті 10 Закону передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Пунктом 42 Порядку №1127 передбачено, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.08.1992, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна. З відомостей Державного реєстру прав встановлено, що Заявником не було подано, а державним реєстратором Бучацьким М.О. не витребувано документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Крім того, в Державному реєстрі прав відсутня інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку, на якій збудовано Об`єкт. При цьому, подана державному реєстратору Довідка не є документом про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна у розумінні вимог пункту 42 Порядку №1127 та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також зазначає, що пунктом 3 частини третьої статті 10 Закону визначено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється. У зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Всупереч зазначеному обов`язку, державний реєстратор Бучацький М.О. не направив відповідний запит до органу, який проводив оформлення та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013. При проведенні реєстраційних дії державний реєстратор ОСОБА_2 зобов`язаний був зупинити розгляд Заяви на підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 23 Закону, оскільки не подано документ про присвоєння адреси за відсутності відомостей про земельну ділянку належної заявниці на праві власності, на якій збудовано Об`єкт та не подано/отримано інформацію про зареєстровані речові права до 01.01.2013 від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав. Отже, державним реєстратором Бучацьким М.О. порушено вимоги пунктів 12, 42 Порядку №1127, статей 10, 22, 23 Закону, оскільки проведено державну реєстрацію прав без документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, за відсутністю інформації про зареєстроване право власності на земельну ділянку, на якій збудовано Об`єкт та без направлення відповідного запиту до органу, який проводив оформлення, та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013. З викладеного слідує, що частини приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого в АДРЕСА_1 ЗБ вибула з комунальної власності та перейшла у приватну власність ОСОБА_1 з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Позов у цій справі поданий прокурором в інтересах держави в особі Якушинецької сільської ради у зв`язку з незаконним, заволодінням нерухомим майном комунальної власності, зокрема, фізичною особою відповідачем. Належним відповідачем за позовом про витребування від (стягнення з) особи нерухомого майна є особа, за якою зареєстроване право власності на таке майно. Якщо нерухомим майном неправомірно (на думку позивача, який вважає себе власником) заволодів відповідач, то віндикаційний позов відповідає належному способу захисту прав позивача: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Держава Україна в особі уповноваженого нею органу - Якушинецької сільської ради не була учасником правовідносин з відчуження нерухомого майна - житлового приміщення, розміщеного в АДРЕСА_1 , а тому нерухоме майно може бути витребувано у ОСОБА_1 , як таке, що вибуло з володіння належного власника протиправно та на підставі неналежних документів. Ефективним способом захисту права власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, є звернення до суду з віндикаційним позовом до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, тобто з позовом про повернення майна із чужого незаконного володіння. Таким чином, Якушинецька сільська рада визначена прокурором позивачем у справі, як особа, яка наділена повноваженнями щодо розпорядження власністю територіальної громади, здійснення контролю за використанням та охороною майна, що належить до комунальної власності, тобто є уповноваженим на захист інтересів держави органом. Якушинецька сільська рада є саме тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а тому прокурор обґрунтовано звернувся з позовом до суду саме в інтересах Якушинецької сільської ради, оскільки порушені безпосередньо інтереси держави. Сам факт не звернення до суду Якушинецької сільської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав би змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення коштів державного бюджету, у зв`язку із чим, у прокурора виникають обгрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Якушинецька сільська рада, 24.09.2021, звернулася із заявою до органів прокуратури щодо вжиття заходів з приводу незаконного вибуття нерухомого майна, частини приміщення ФАПу, розташованого в АДРЕСА_1 , ЗБ з комунальної власності територіальної громади, за результатом розгляду якого, 23.10.2021, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42021022110000170. Тобто, факт незаконного вибуття нерухомого майна з комунальної власності територіальної громади, Якушинецькій сільській раді відомо з 24.09.2021, однак заходів щодо витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння останньою на момент звернення прокурора до суду не вжито. За результатами здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42021022110000170, встановлено, що в ході досудового розслідування зібрано достатні та відповідні документи і докази, які підтверджують факт незаконного вибуття нерухомого майна - частини приміщення ФАПу, розташованого в АДРЕСА_2 , з комунальної власності територіальної громади с. Якушинці. Так, ОСОБА_1 шляхом використання завідомо неналежних документів, 08.08.2021 набула у власність вказане нерухоме майно частини приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого в АДРЕСА_1 . З врахуванням вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», окружною прокуратурою, 22.02.2023, скеровано листа до Якушинецької сільської ради, в якому запропоновано повідомити про заходи, вжиті до витребування нерухомого майна, що незаконно вибуло з комунальної власності територіальної громади с. Якушинці, з незаконного чужого володіння, а також зазначити позицію сільської ради щодо наміру вжиття Вінницькою окружною прокуратурою заходів представницького характеру в інтересах держави в особі Якушинецької сільської ради шляхом звернення до суду з вказаною позовною заявою. Листом №02-12/590 від 31.03.2023 Якушинецька сільська рада повідомила прокуратуру, що не заперечує з приводу представництва її інтересів прокуратурою.
На підставі викладеного позивач просить: витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 частини приміщення ФАПу, розташованого в АДРЕСА_2 , на користь держави в особі Якушинецької сільської ради; стягнути із відповідачки понесені позивачем судові витрати. 
Представником відповідачки ОСОБА_1 - адвокатом Галіциною В.В подано відзив на позовну заяву, у якому викладено наступну позицію.
Відповідач позов не визнає і заперечує проти його задоволення з наступних підстав. Вважає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки по перше: позивачка заволоділа нерухомим майном, а саме житловим будинком, добросовісно, правовстановлюючі документи на даний житловий будинок не визнані в установленому законом порядку недійсними і не скасовані. По друге, позивачем не надано до позовної заяви взагалі доказів, того, що Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області є належним власником належного позивачці майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Так, саме перед зверненням до суду з відзивом на позовну заяву заступника керівника Вінницької окружної прокуратури подану в інтересах Якушинецької сільської ради було перевірено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявність реєстрації права власності позивача на вказаний об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка була отримана 15.11.2023 підтверджено, що право власності на об`єкт нерухомого майна - місцезнаходження: АДРЕСА_1 , зареєстровано у Державному реєстрі лише за ОСОБА_1 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 27 кв.м, житловою площею 12,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59718984 від 08.08.2021 16:57:43 (копію додаю, оригінал у відповідача). Так, ОСОБА_1 дійсно з 1993 року по даний час постійно, відкрито та безперервно користується житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , з 1993 року по даний час, проводить весь цей період часу ремонт та обслуговування зазначеного житла, оплачує комунальні послуги, а саме електроенергію. Цей факт підтверджується актом №5, складеним в присутності сусідів від 15 лютого 2021 року, затвердженим Сільським Головою с. Пултівці Вінницького району. Так, зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 27 кв.м, житловою площею 12,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 було виділено відповідачці та її родині у складі трьох осіб: ОСОБА_1 , чоловікові ОСОБА_3 та пізніше і синові ОСОБА_4 в 1990-х роках як працівникам радгоспу с. Красне (в даний час с. Махнівка) Жмеринського району (в даний час Вінницького району) Вінницької області. З того часу вона постійно, відкрито та безперервно користується цим житлом. Важливе значення має той факт, що ця нерухомість взагалі ні за ким не була зареєстрована і її правовий статус був не визначений. Так, вона неодноразово зверталася з усними та письмовими заявами до Пультівецької сільської ради Вінницького району, пізніше і до Якушинецької сільської ради, КП «ВООБТІ» з метою приватизувати виділене їй житло, але не мала можливості цього зробити тривалий час, так як дійсно зазначений об`єкт нерухомості взагалі ні за ким не був зареєстрований на праві власності. Згідно відповіді КП «ВООБТІ» від 29.09.2020 за №2861/1/01-5/20, зазначено, що надати інформацію про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна розташований по АДРЕСА_3 немає можливості, оскільки реєстрація права власності станом на 31.12.2012, та технічна інвентаризація, станом на 25.09.2020, зазначеного об`єкту нерухомості КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації «не проводилася». Так, вона також зверталася до сільської ради, КП «ВООБТІ» з метою зібрати докази щодо підтвердження факту її відкритого та безперервного володіння цим спірним нерухомим майном, тобто набуття права власності на цей об`єкт за набувальною давністю. Однак, так як інвентаризація цього об`єкту нерухомого майна взагалі не була проведена раніше, а також у зв`язку з тим, що право власності на цей житловий будинок розташований під одним дахом з нежитловою будівлею, яка раніше використовувалася як фельдшерсько-акушерський пункт с. Махнівка (раніше с. Красне) Жмеринського району (в даний час Вінницького району) Вінницької області, взагалі ні за ким зареєстровано не було, то у неї були всі законні підстави для реєстрації та визнання за собою права власності на цей житловий будинок, як в порядку набувальної давності (норми ст. 344 ЦК України) так і згідно діючої редакції на той час Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Оскільки, вона постійно відкрито та безперервно користувалася ще з 1993 року цим житловим будинком і несла усі ці роки витрати з його утримання та обслуговування, а власник майна був відсутній, то вважає у неї були всі законні підстави для реєстрації права власності за відповідачкою в порядку набувальної давності (ст. 344 ЦК України). Фактично на її звернення Якушинецька сільська рада не заперечувала, щоб вона оформила своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 27 кв. м, житловою площею 12,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , збудований в 1990 році, яким вона постійно, відкрито та безперервно користуюся ще з 1993 року саме тому їй і біло видано довідку про адресу будинку і рекомендовано звернутися для інвентаризації та оформлення права власності, що вона і зробила. Цей факт підтверджується актом №5, складеним в присутності сусідів від 15 лютого 2021 року, затверджений сільським головою с. Пултівці Вінницького району, довідками Якушинецької сільської ради за №160 від 04.03.2021, та за №115 від 16.02.2021, довідкою, яка є в матеріалах справи №2878/08-04 від 27.07.2021, договором №Інв07072021-5 від 07 липня 2021 року з КП «Агенство адміністративних послуг» та згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 29 липня 2021 року. Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Вказане безумовно направлено на реалізацію положень статті 331 Цивільного кодексу України. Оскільки Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності з 12 березня 2011 року, пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» передбачається певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Однак, чинне законодавство не встановлює обов`язку вводити в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року. Проте, спори з цього приводу виникають, і навіть доходять до розгляду Верховним Судом. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй Постанові від 15.01.2021 по справі №1540/3952/18 прийшов до наступних висновків: Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Для державної реєстрації права власності на житлові будинки, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Звертає увагу на той факт, що позивачем взагалі не надано доказів, які б підтверджували, що вона незаконно набула право власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 27 кв.м, житловою площею 12,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 . Також позивачем не надано доказів про те, що право власності позивача на вказану нерухомість було зареєстровано в установленому законом порядку. Адже лише власнику законом надано повноваження ставити питання про витребування майна з чужого володіння, а у разі відсутності підтвердження реєстрації права власності, воно відповідно не виникало і повноваження власника нерухомого майна відсутні. Лише власник майна може порушувати питання про його витребування на підставі статті 387 ЦК України, а у позивача відсутня державна реєстрація права власності на спірне майно (і ніколи не була наявна), а отже даний позов не підлягає до задоволення. Просить врахувати правову позицію у подібних спорах висловлену Постанові ВП ВС, 04.07.18, справа №653/1096/16-ц (провадження №14-181це18), факт володіння нерухомим майном можна підтвердити, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння) (пункт 90 постанови). Тому, вважає, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 27 кв. м, житловою площею 12,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , збудований в 1990 році було зареєстровано нею цілком законно. Вона провела інвентаризацію будинку на підставі договору №Інв07072021-5 від 07 липня 2021 року з КП «Агенство адміністративних послуг» та згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 29 липня 2021 року, отримала в Якушинецькій сільській раді довідку про адресу будинку, крім того відкрито, постійно та безперервно користується нерухомістю з 1993 року, а тому мала законні підстави для реєстрації свого права власності. На підставі викладеного просила відмовити в задоволенні позову (т. 1 а.с. 114-119).
Прокурором подано відповідь на відзив, у якій викладено наступне.
Наведені у відзиві заперечення не спростовують викладені у позові обставини з приводу незаконного вибуття нерухомого майна з комунальної власності, шляхом протиправного оформлення ОСОБА_1 права приватної власності на приміщення ФАПу, розташованого в будинку АДРЕСА_1 , яке вчинено з грубим порушенням вимог чинного законодавства та всупереч волі законного власника Якушинецької сільської ради, на підставі неналежних документів. Як встановлено та описано в позовній заяві, відповідно до рішення 4 сесії Якушинецької сільської ради 8 скликання № 125 від 02.02.2021 «Про прийняття майна, активів та зобов`язань сільських рад, що реорганізовуються шляхом приєднання до Якушинецької сільської ради та затвердження передавальних актів» прийнято у комунальну власність Якушинецької територіальної громади майно, активи, зобов`язання Дашковецької, Микулинецької, Некрасівської, Пултівецької та Широкогребельської сільських рад, що реорганізовуються шляхом приєднання до Якушинецької сільської ради, та затверджено передавальні акти майна зазначених сільських рад. Відповідно до передавального акту та інвентаризаційного опису Пултівецької сільської ради приміщення ФАПу с. Махнівка, балансовою вартістю 0 грн., передано до комунальної власності Якушинецької територіальної громади. Викладене також підтверджується довідкою №01-19/261 від 23.10.2021, згідно якої зазначена будівля знаходиться в управлінні Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Якушинецької сільської ради та перебуває на балансі КНП «Якушинецький центр первинної медико - санітарної допомоги» Якушинецької сільської ради. Водночас, згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 269524607, виданого державним реєстратором Бучацьким М.О. від 08.08.2021, на підставі заяви з реєстраційним номером: 47203879, приміщення житлового приміщення, розміщеного в АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 . Згідно інформації, зазначеної у вищевказаному витязі, право приватної власності на зазначене приміщення зареєстровано на підставі технічного паспорта № 21-1201 від 14.07.2021 та довідки про адресу №2878/08-04 від 27.07.2021, виданої Якушинецькою сільською радою. Так, 14.07.2021 комунальним підприємством «Агенство адміністративних послуг» (юридична адреса: 21050, м. Вінниця, вул. Пушкіна, 1, прим. 10) виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційна справа № 21- 1201) на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 матеріалів інвентаризаційної справи вбачається, що інвентаризацію проведено на підставі довідки №115 від 16.02.2021, виданої старостою сіл Пултівці, Махнівка та Лисянка, відповідно до якої ОСОБА_1 , з 1993 року постійно, відкрито та безперервно користується 12 частиною будинковолодіння за АДРЕСА_1 , про що свідчить також і акт №5 від 15.02.2021. Окрім того, зі змісту довідки про адресу №2878/08-04 від 27.07.2021, яка державним реєстратором зазначена однією з підстав реєстрації права власності, слідує що будинок садибного типу з господарськими будівлями, користувачем яких є ОСОБА_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, вказане нерухоме майно, що належало до комунальної власності територіальної громади Якушинецької сільської ради, а саме приміщення ФАПУ, розташоване в будинку АДРЕСА_1 , вибуло з власності Якушинецької об`єднаної територіальної громади та перейшло у володіння ОСОБА_1 . Однак, вибуття зазначеного нерухомого майна, що належало до комунальної власності Якушинецької територіальної громади, відбулося незаконно, з грубим порушенням вимог чинного законодавства, всупереч волі законного власника такого майна та на підставі неналежних документів, що підтверджується наступними фактичними обставинами справи. Так, Вінницькою окружною прокуратурою здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42021022110000170 від 23.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Відомості в ЄРДР внесені на підставі звернення сільського голови Якушинецької сільської ради з приводу незаконного оформлення ОСОБА_1 права приватної власності на частину приміщення ФАПу, яке належить до комунальної власності Якушинецької ОТГ, розташованого в АДРЕСА_2 . Під час вивчення матеріалів кримінального провадження встановлено, що в ході досудового розслідування зібрано достатні та відповідні документи і докази, які підтверджують факт незаконного вибуття нерухомого майна - частини приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого в АДРЕСА_1 , з комунальної власності Якушинецької територіальної громади. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження спірне нерухоме майно належало до комунальної власності територіальної громади с. Якушинці, рішення з приводу його відчуження сільською радою не приймалися. Однак, відповідно додо інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 08.08.2021 № 47203879, поданої ОСОБА_1 , державним реєстратором прийнято рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень № 59718984 від 08.08.20212, на підставі якого відкрито розділ № 2428248605206 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та проведено державну реєстрацію права власності за заявником. Згідно з відомостями з Державного реєстру нерухомого майна до заяви додано наступні документи: - технічний паспорт № 21-1201 від 14.07.2021, виготовлений комунальним підприємством «Агенство адміністративних послуг»; - довідку про користувача та місцезнаходження будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами № 2878/08-04 від 27.07.2021, виданої Якушинецькою сільською радою. Відповідно до статті 3 Закону України «Про держану реєстрацію» (далі - Закон) однією із засад державної реєстрації є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом. У відповідності до ч. 4 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Частиною першою статті 22 Закону визначено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі - Порядок № 1127), частиною третьою статті 10 Закону передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Пунктом 42 Порядку № 1127 передбачено, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.08.1992, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заяв обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна. З відомостей Державного реєстру прав встановлено, що Заявником не було подано, а державним реєстратором Бучацьким М.О. не витребувано документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, крім того, в Державному реєстрі прав відсутня інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку, на якій збудовано Об`єкт. При цьому, подана державному реєстратору Довідка не є документом про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна у розумінні вимог пункту 42 Порядку № 1127 та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також зазначає, що пунктом 3 частини третьої статті 10 Закону визначено, що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Всупереч зазначеному обов`язку, державний реєстратор Бучацький М.О. не направив відповідний запит до органу, який проводив оформлення та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013. Пунктами 1, 2 частини першої статті 23 Закону визначено підстави для зупинення розгляду заяви, у разі подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством, та неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, необхідної для державної реєстрації прав. При проведенні реєстраційних дії державний реєстратор Бучацький М.О. зобов`язаний був зупинити розгляд Заяви на підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 23 Закону, оскільки не подано документ про присвоєння адреси за відсутності відомостей про земельну ділянку належної заявниці на праві власності, на якій збудовано Об`єкт та не подано отримано інформацію про зареєстровані речові права до 01.01.2013 від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав. Отже, державним реєстратором Бучацьким М.О. порушено вимоги пунктів 12, 42 Порядку № 1127, статей 10, 22, 23 Закону, оскільки проведено державну реєстрацію прав без документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, за відсутністю інформації про зареєстроване право власності на земельну ділянку, на якій збудовано Об`єкт та без направлення відповідного запиту до органу, який проводив оформлення, та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013. З викладеного слідує, що частини приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого в АДРЕСА_1 ЗБ вибула з комунальної власності та перейшла у приватну власність ОСОБА_1 з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Таким чином, держава Україна в особі уповноваженого нею органу - Якушинецької сільської ради не була учасником правовідносин з відчуження нерухомого майна - житлового приміщення, розміщеного в АДРЕСА_1 , а тому нерухоме майно може бути витребувано у ОСОБА_1 , як таке, що вибуло з володіння належного власника протиправно та на підставі неналежних документів. Отже, наведені у відзиві заперечення відповідача не спростовують викладені у позові обставини, що стали підставою для звернення Вінницької окружної прокуратури з позовом до суду. З урахуванням викладеного, просить позовні вимоги задовільнити у повному обсязі (т. 1 а.с. 148-156).
Представником відповідачки ОСОБА_1 - адвокатом Галіциною В.В. подано заперечення, у яких викладено наступне.
У відповіді на відзив заступника керівника Вінницької окружної прокуратури не зазначено достатніх та достовірних доказів, які підтверджували б факт реєстрації на праві власності спірної житлової будівлі саме Якушинецькій сільській раді Вінницького району Вінницької області. Такі докази не були надані позивачем ні до позову, ні до відповіді на відзив, що унеможливлює взагалі задоволення зазначеного позову. Адже виключно власнику надано повноваження на витребування майна. Так, позов не визнає і заперечує проти його задоволення з наступних підстав. Підкреслює, що, вважає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки по перше вона заволоділа нерухомим майно, а саме житловим будинком, добросовісно і правовстановлюючі документи на даний житловий будинок не визнані в установленому законом порядку недійсними і не скасовані. По друге, позивачем не надано до позовної заяви взагалі доказів, того, що Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області є належним власником належного їй майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Так, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка була отримана нею 15.11.2023 підтверджено, що право власності на об`єкт нерухомого майна - місцезнаходження: АДРЕСА_1 , зареєстровано у Державному реєстрі лише за ОСОБА_1 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 27 кв.м, житловою площею 12,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 59718984 від 08.08.2021 16:57:43. Згідно відповіді КП «ВООБТІ» від 29.09.2020 за №2861/1/01-5/20, зазначено, що надати інформацію про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна розташований по АДРЕСА_3 немає можливості, оскільки реєстрація права власності станом на 31.12.2012, та технічна інвентаризація, станом на 25.09.2020, зазначеного об`єкту нерухомості Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації «не проводилася». Також вона зверталася до сільської ради, КП «ВООБТІ» з метою зібрати докази щодо підтвердження факту її відкритого та безперервного володіння цим спірним нерухомим майном, тобто набуття права власності на цей об`єкт за набувальною давністю. Однак, так як інвентаризація цього об`єкту нерухомого майна взагалі не була проведена раніше, а також у зв`язку з тим, що право власності на цей житловий будинок розташований під одним дахом з нежитловою будівлею, яка раніше використовувалася як фельдшерсько-акушерський пункт с. Махнівка (раніше с. Красне) Жмеринського району (в даний час Вінницького району) Вінницької області, взагалі ні за ким зареєстровано не було, то у неї були всі законні підстави для реєстрації та визнання за собою права власності на цей житловий будинок, як в порядку набувальної давності (норми ст. 344 ЦК України) так і згідно діючої редакції на той час Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Оскільки, вона постійно відкрито та безперервно користувалася ще з 1993 року цим житловим будинком і несла усі ці роки витрати з його утримання та обслуговування, власник майна був відсутній, то вважає у неї були всі законні підстави для реєстрації права власності за собою в порядку набувальної давності (ст. 344 ЦК України). Фактично на її звернення Якушинецька сільська рада не заперечувала, щоб вона оформила своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 27 кв.м, житловою площею 12,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , збудований в 1990 році, яким вона постійно, відкрито та безперервно користується ще з 1993 року, саме тому їй і було видано довідку про адресу будинку і рекомендовано звернутися для інвентаризації та оформлення права власності, що вона і зробила. Цей факт підтверджується актом №5, складеним в присутності сусідів від 15 лютого 2021 року, затвердженим Сільським Головою с. Пултівці Вінницького району, довідками Якушинецької сільської ради за №160 від 04.03.2021, та за№ 115 від 16.02.2021, довідкою, яка є в матеріалах справи №2878/08-04 від 27.07.2021, договором №Інв07072021-5 від 07 липня 2021 року з КП «Агенство адміністративних послуг» та згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 29 липня 2021 року. Звертає увагу на той факт, що позивачем взагалі не надано доказів, які б підтверджували, що вона незаконно набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 27 кв.м, житловою площею 12,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивачем не надано доказів про те, що право власності позивача на вказану нерухомість було зареєстровано в установленому законом порядку. Адже лише власнику законом надано повноваження ставити питання про витребування майна чужого володіння, а у разі відсутності підтвердження реєстрації права власності, воно відповідно не виникало і повноваження власника нерухомого майна відсутні. Лише власник майна може порушувати питання про його витребування на підставі статті 387 ЦК України, а у позивача відсутня державна реєстрація права власності на спірне майно (і ніколи не була наявна), а отже даний позов не підлягає до задоволення. Вважає, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 27 кв.м, житловою площею 12,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , збудований в 1990 році, було зареєстровано нею цілком законно. Вона провела інвентаризацію будинку на підставі договору №Інв07072021-5 від 07 липня 2021 року з КП «Агенство адміністративних послуг» та згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) від 29 липня 2021 року, отримала в Якушинецькій сільській раді довідку про адресу будинку, крім того відкрито, постійно та безперервно користується нерухомістю з 1993 року, а тому мала законні підстави для реєстрації свого права власності (т. 1 а.с. 157-161).
Ухвалою суду від 02.08.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (т. а.с. 104).
Ухвалою суду від 20.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено клопотання сторін щодо витребування доказів (т. 1 а.с. 170-171).
В судовому засіданні 06.02.2024 прокурор Петрусевич А.Б. позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин та просила його задовольнити.
Надалі прокурор Лащук В.М. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, та враховуючи неявку в судове засідання інших учасників справи просив розгляд справи проводити без технічної фіксації (т. 2 а.с. 8).
Представник Якушинецької сільської ради в інтересах якої подано позов в судове засідання не з`явився, від представнкиа Бабія В.М. до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутність (т. 2 а.с. 5).
Відповідачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Галіцина В.В. в судове засідання не з`явилися, представником подано заяву, в якій в задоволенні позову просила відмовити з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях, а розгляд справи проводити у їх відсутність (т. 2 а.с. 9)
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи відповідно до ст. 211 ч. 3 ЦПК України, враховуючи що вони скористалися своїми процесуальними правами.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши письмові заяви по суті, а також пояснення, що надані в судовому засіданні, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 23.09.2021 за №10-02/495 сільський голова Якушинецької сільської ради Романюк В.С. звернувся до Вінницької окружної прокуратури із листом про те, що до сільської ради надійшла доповідна записка від старости сіл Пултівці, Махнівка, Лисянка - Заверухи З.Д. щодо незаконного оформлення ОСОБА_1 частини приміщення АДРЕСА_1 . Тому, на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» просить в інтересах Якушинецької сільської ради звернутися до суду із позовом про скасування державної реєстрації частини приміщення ФАПу в АДРЕСА_1 , додатками до якого є копія вказаної доповідної записки, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копія технічного паспорта (т. 1 а.с. 17-25).
11.10.2021 Вінницька окружна прокуратура звернулася із листом голови Якушинецької сільської ради з проханням повідомити чи видавалася ним, як сільським головою, довідка про адресу зазначеного у зверненні об`єкта (т. 1 а.с. 26).
На вказаний запит сільським головою В.Романюком надано відповідь від 23.10.2021, відповідно до якої надаються копії документів щодо належності будівлі ФАПУу за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, довідку реєстраційний номер №2878/08-04 від 27.07.2021, в якій зазначено, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, користувачем якого є ОСОБА_1 , знаходиться в АДРЕСА_2 , видано Якушинецькою сільською радою та підписано секретарем сільської ради Костюк К.М. замість сільського голови Романюка В.С. (т. 1 а.с. 27).
В т. 1 на а.с. 28 міститься копія рішення 4 сесії 80 скликання Якушинецької сільської ради №125 від 02.02.2021, відповідно до якого вирішено прийняти у комунальну власність Якушинецької територіальної громади майно, активи, зобов`язання Дашковецької, Микулинецької, Некрасовської, Пултівецької та Широкогребельської сільських рад, що реорганізуються шляхом приєднання до Якушинецької сільської ради, згідно передавальних актів та інвентаризаційних описів. Затверджено передавальні акти.
В т. 1 на а.с. 29 міститься копія передавального акту Пултівецької сільської ради від 15.01.2020.
В т. 1 на а.с. 30-32 міститься копія інвентаризаційного опису необоротних активів Пултівецької сільської ради станом на 01.01.2021 із зазначенням об`єктів нерухомого майна, зокрема під №10 «ФАП с. Махнівка». 
Рішенням 4 сесії 80 скликання Якушинецької сільської ради №127 від 02.02.2021 вирішено передати комунальне майно в оперативне управління Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я сільської ради (перелік майна додається) (т. 1 а.с. 33).
Відповідно до даного переліку, що додається до вказаного рішення сільської ради ФАП с. Махнівка передано в оперативне управління Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я сільської ради (т. 1 а.с. 34-35).
Згідно довідки Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Якушинецької сільської ради №01-19/261 від 23.10.2021 (т. 1 а.с. 36) будівля ФАПу за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Махнівка, вул. Центральна, 3, первісною вартістю 15736,00 грн., балансовою вартістю 0 грн., знаходиться в управлінні Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Якушинецької сільської ради та перебуває на балансі комунального некомерційного підприємства «Якушинецький центр первинної медико-санітарної допомоги» Якушинецької сільської ради.
В т.1 на а.с. 49-68 міститься копія інвентаризаційної справи №21-1201 домоволодіння по АДРЕСА_1 , що заведена у КП «Агенство адміністративних послуг» (м. Вінниці, вул. Пушкіна, 1, прим. 10).
В т. 1 на а.с. 57-61 міститься копія технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , замовником технічної інвентаризації вказано ОСОБА_1 , який виготовлено КП «Агенство адміністративних послуг» у виконання умов договору №Інв07072021-5 від 07.07.2021, що укладено між КП «Агенство адміністративних послуг» та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 62).
З копії довідки виданої старостою сіл Пултівці, Махнівка та Лисянка Якушинецької сільської ради З.Д. Заверухою №115 від 16.02.2021 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрвоана за адресою: АДРЕСА_6 , дійсно з 1993 року по теперішній час постійно, відкрито та безперервно користується 1/2 частиною будинковолодіння за АДРЕСА_1 також проживає без реєстрації за вказаною адресою. Також з 1993 року по даний час проводить ремонт та обслуговування зазначеного житла, оплачує комунальні послуги, а саме електроенергію (т. 1 а.с. 65, 135).
Аналогічна інформація викладена у акті №5 від 15.02.2021, що міститься в т. 1 на а.с. 66, 132.
З копії довідки №2878/08-04 від 27.07.2021 сільського голови Якушинецької сільської ради В.С. Романюка вбачається, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, користувачем якого є ОСОБА_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 67).
Відповідно до копії довідки старости сіл Пултівці, Махнівка та Лисянка Якушинецької сільської ради Заверухи З.Д. №74 від 29.01.2021 сільська рада не володіє відомостями про арешт чи заборону на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 72).
З копії довідки виданої старостою сіл Пултівці, Махнівка та Лисянка Якушинецької сільської ради Заверухою З.Д. №73 від 29.01.2021 (т. 1 а.с. 73) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , але фактично постійно проживає без реєстрації в 1/ 2 частині приміщення комунальної власності (ФАПу с. Махнівка), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З копії довідки виданої старостою сіл Пултівці, Махнівка та Лисянка Якушинецької сільської ради Заверухою З.Д. №161 від 04.03.2021 (т. 1 а.с. 75) вбачається, що будинковолодіння, 1/2 частина якого перебуває в користуванні ОСОБА_1 , а іншій 1/2 частині розміщено фельдшерсько-акушерський пункт, дійсно знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .
З копії довідки виданої старостою сіл Пултівці, Махнівка та Лисянка Якушинецької сільської ради Заверухою З.Д. №160 від 04.03.2021 (т. 1 а.с. 76, 136) вбачається, що дійсно 1/2 частиною будинковолодіння АДРЕСА_1 постійно проживає - закреслено, та користується з 1993 року по даний час - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а інша 1/2 частина даного будинковолодіння АДРЕСА_1 знаходиться з 1991 року по даний час у володінні фельдшерсько-акушерського пункту (раніше Пултівецької сільської ради) в даний час Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області.
За зверненням начальника СД ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Ю.Янголь до Міністерства юстиції України (т. 1 а.с. 77-78), на підставі наказу Міністерства юстиції України №2797/7 від 03.11.2022 (т. 1 а.с. 80-81) було проведено камеральну перевірку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Бучацького М.О. та за результатами такої перевірки складено Акт від 23.11.2022 (т. 1. А.с. 84-88).
Відповідно до Акту камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Бучацького М.О. від 23.11.2022 щодо проведення державним реєстратором Лука-Мелешківської сільської ради Вінницької області Бучацьким М.О. державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , комісія дійшла висновку, що державним реєстратором під час вчинення реєстраційних дій було допущено порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав, визначених п. 42 Постанови №1127 в частині витребування документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (т. 1 а.с. 84-88). 
На підставі вищевказаного Акту камеральної перевірки першим заступником Міністра Міністерства юстиції Є.Горовець 23.11.2022 було видано наказ №5226/6 про тимчасове блокування державному реєстратору Лука-Мелешківської сільської ради Вінницької області ОСОБА_2 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 місяць (т. 1 а.с. 83).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження о`бєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №340929764 від 30.07.2023 та №354531435 від 15.11.2023 житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 27 кв.м, житловою площею 12,9 кв.м, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 08.08.2021 державним реєстратором Лука-Мелешківської сільської ради Бучацьким М.О. зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 на підставі технічного паспорта №21-1201 від 14.07.2021, що виданий КП «Агенство адміністративних послуг», довідки про адресу №2878/08-04 від 27.07.2021, що видана Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області (т. 1 а.с. 91-92, 138).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 122).
Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 13.06.1993 уклали шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (т. 1 а.с. 124).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а.с. 123).
З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 03.09.2016 розірвали шлюб, після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (т. 1 а.с. 125).
В т. 1 на а.с. 126 міститься копія посвідчення серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 , відповідно до якого останній має права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
В т. 1 на а.с. 127-128 міститься копія трудової книжки ОСОБА_3 ..
В т. 1 на а.с. 129-130 міститься копія трудової книжки ОСОБА_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 у період з 25.11.1993 по 24.03.1997 працювала в колгоспі «Красне» Жмеринського району Вінницької області, а 01.04.1999 санітаркою-прибиральницею в міській лікарні «Центр матері та дитини» м. Вінниці.
Відповідно до листа №2861/1/01-5/20 від 29.09.2020 КП «ВООБТІ», що надано у відповідь на адвокатський запит представника відповідачки - адвоката Галіциної В.В., надати інформацію про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна розташований по АДРЕСА_1 (до перейменування Красне) немає можливості, оскільки реєстрація права власності, станом на 31.12.2012, технічна інвентаризація, станом на 25.09.2020, зазначеного об`єкту нерухомості КП «ВООБТІ» не проводилася. З 01.01.2013 функції з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно покладені на органи державної реєстрації прав Міністерства юстиції України (т. 1 а.с. 131).
Згідно копії рішення №73 виконавчого комітету Пултівецької сільської ради від 21.11.2016 змінено назву села Красне Вінницького району Вінницької області, яке знаходиться на території Пулівецької сільської ради на село Махнівка Вінницького району Вінницької області (т. 1 а.с. 137).
В т. 1 на а.с. 177, 179 міститься лист КП «ВООБТІ» №17/3/01-5/24 від 02.01.2024, згідно якого на виконання вимог ухвали суду від 20.12.2023 повідомляється, що надати інвентаризаційну (реєстраційну) справу не є можливим, оскільки технічна інвентаризація об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , КП «ВООБТІ» не проводилася.
Судом також було оглянуто матеріали кримінального провадження №42021022110000170, що ухвалою суду від 20.12.2023 (т. 1 а.с. 170-171) за клопотання прокурора було витребувано із Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для огляду, та копії документів із якої прокурором було долучено до матеріалів позову згідно дозволу прокурора Вінницької окружної прокуратури Чубика Я.О. (т. 1 а.с 89).
Оглядом даного кримінального провадження встановлено, що 23.10.2021 було внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за №42021022110000170 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та постановою начальника СД ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Янголь Ю.П. про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження було закрито у зв`язку з тим, що встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Будь-які інші докази сторонами не подавалися та клопотання про їх витребування не заявлялися. 
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що була чинною на час вчинення реєстраційних дій, загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.
За приписами ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що була чинною на час вчинення реєстраційних дій, під час державної реєстрації прав проводиться перевірки документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що була чинною на час вчинення реєстраційних дій, Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Згідно п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухому майно та їх обтяжень, що затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, в редакції чинній на час вчинення реєстраційних дій, розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав. Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав. Державний реєстратор у разі наявності в нього паперових носіїв інформації (реєстрових книг, реєстраційних справ, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації) використовує також відомості, які містяться на відповідних носіях інформації.
Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком (п. 40 Порядку).
Пунктом 42 вказаного Порядку визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна. У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку.
Так, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.
Проте, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження о`бєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №340929764 від 30.07.2023 та №354531435 від 15.11.2023 державним реєстратором було прийнято рішення про реєстрацію за відповідачкою права власності на спірне нерухоме майно на підставі технічного паспорта №21-1201 від 14.07.2021, що виданий КП «Агенство адміністративних послуг», довідки про адресу №2878/08-04 від 27.07.2021, що видана Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області. 
Окрім того, як вбачається з копії технічного паспорта на спірне нерухоме майно (т. 1 а.с. 57-61) даний будинок побудовано в 1990 році. 
Згідно ч. 1 ст. 26-5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» присвоєння, зміна, коригування адреси до запровадження електронної системи здійснюються у порядку, визначеному статтею 26-3 цього Закону, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею і Законом України «Про адміністративну процедуру».
Адреса присвоюється, змінюється, коригується, скасовується: виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради (абз. 1 ч. 5 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Отже, надана державному реєстратору відповідачкою довідка 2878/08-04 від 27.07.2021 (т. а.с. 67) не є документом про присвоєння адреси об`єкту в розумінні вимог п. 42 Порядку 1127 та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». При цьому державним реєстратором не було направлено відповідного запиту щодо отримання такої інформації.
Також слід зазначити, що відповідно до довідок старости сіл Пултівці, Махнівка та Лисянка Зверухи З.Д. №74 від 29.01.2021, №73 від 29.01.2021, №115 від 16.02.2021, №161 від 04.03.2021, №160 від 04.03.2021 ОСОБА_1 користується 1/2 частиною ФАПу с. Махнівка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і лише у довідці №2878/08-04 від 27.07.2021, що видана Якушинецькою сільською радою, зазначається, що ОСОБА_1 користується будинком садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що під час проведення державної реєстрації права власності спірний об`єкт нерухомості за відповідачкою ОСОБА_1 не було дотримано вимог закону щодо порядку такої реєстрації права власності.
Пленум Вищого Спеціалізованого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові №5 від 07.02.2014, зокрема у п. 21 зазначив наступне: спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 387 ЦК України лише власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391ЦК України). 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово визначала, що для застосування такого речово-правового способу захисту, як витребування майна за правилами статті 388 ЦК України, оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, низки договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (постанови від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (пункт 86), від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17 (пункт 38), від 22 січня 2020 року у справі №910/1809/18 (пункт 34).
У пункті 49 постанови від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним. Таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване.
Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Доводи сторони відповідача про те, що вона правомірно набула спірне нерухоме майно, оскільки будучи працівником радгоспу с. Красне (тепер с. Махнівка) їй та її родині дане майно було виділено, не беруться судом до уваги з огляду на те, що стороною відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу того, що їй та її сім`ї, як членам радгоспу с. Красне виділявся спірний будинок. 
Щодо наявності державної реєстрації права власності на спірне майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно суд зазначає наступне.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою набутого особою речового права на нерухомість та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав. При цьому хоча реєстрація права власності є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права власності. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом, у постановах від 27 червня 2018 року у справі № 921/403/17-г/6, від 08 серпня 2019 року у справі № 909/472/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 911/1455/19.
Отже, для встановлення обставин виникнення права власності насамперед необхідно встановити підставу, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року у справі №911/3594/17 зробила висновок, що сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи.
Вказані висновки викладені також в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 940/668/21.
Як встановлено судом, державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно за відповідачкою була проведена із порушеннями порядку її проведення
Отже, судом встановлено, що спірне нерухоме майно без відповідних правових підстав та поза волею власника вибула з володіння Якушинецької територіальної громади у володіння відповідачки ОСОБА_1 ..
Твердження сторони відповідача, що Якушинецька сільська рада є належним власником майна спростовуються дослідженими судом доказами, а саме рішенням №125 від 02.02.2021 «Про прийняття майна, активів та зобов`язань сільських ради, що реорганізувалися шляхом приєднання до Якушинецької сільської ради та затвердження передавальних актів», передавальним актом Пултівецької сільської ради від 15.01.2020, інвентаризаційним описом необоротних активів від 01.01.2021, рішенням Якушинецької сільської ради №127 від 02.02.2021 «Про передачу комунального майна в оперативне управління Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Якушинецької сільської ради», переліком комунального майна, що передається в оперативне управління Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Якушинецької сільської ради, довідки начальника Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Якушинецької сільської ради №01-19/261 від 23.10.2021 про те, що будівля АДРЕСА_7 знаходиться в управлінні Відділу та перебуває на абалнсі КНП «Якушинецький центр медико-санітарної допомоги» Якушинецької сільської ради (т. 1 а.с. 28-36), в сукупності із довідками старости сіл Пултівці, Махнівка та Лисянка від 29.01.2021 №73, від 16.02.2021 №115, від 04.03.2021 №161 та №160 (т. 1 а.с. 73-76) підтверджують факт того, що за вказаною адресою знаходиться ФАП с. Махнівка (раніше с. Красне) Вінницького району Вінницької області.
Щодо добросовісності відповідачки при набутті спірного майна, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 388 ЦК України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Положення ст. 388 ЦК України застосовується як правова підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.
Стаття 388 ЦК України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Так, відповідно до частини першої вказаної норми, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19).
Отже, вирішуючи питання про витребування спірного майна, суди повинні передусім перевіряти добросовісність набувача майна. Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Обидві сторони правочину, починаючи зі стадії, яка передує його вчиненню, мають поводитися правомірно, зокрема добросовісно (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц (пункт 37), від 20 липня 2022 року у справі №923/196/20 (пункт 40)). На необхідності оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна неодноразово наголошувала Велика Палата Верховного Суду (пункт 51 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц, пункт 46.1 постанови від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18, пункт 6.43 постанови від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19).
Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина перша статті 344 ЦК України).
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнішній строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, особа як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Звідси, йдеться про добросовісне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18).
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21 січня 2021 року у справі №140/1774/18 (провадження №61-8902св20), від 26 травня 2021 року у справі № 214/3083/18 (провадження № 61-2924св21), від 24 червня 2021 року у справі № 219/49/20 (провадження № 61-2924св21), від 23 вересня 2021 року у справі № 206/1759/20 (провадження № 61-9602св21), від 05 квітня 2022 року у справі № № 642/3930/20 (провадження № 61-14866св21).
Особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником не може заявляти про набуття права власності на це майно за давністю володіння.
При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Особа, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачка зазначає, що дане нерухоме майно їй та її родині було виділено, як членам радгоспу с. Красне. Проте, будь-яких доказів тому відповідачка не надає, як і не зазначає яким чином дане нерухоме майно було їй виділено, чи то у власність чи то у користування. 
При цьому, посилаючись одночасно на норми ст. 344 ЦК України, якою передбачено набуття права власності за набувальною давністю, однією з ознак якого є незаконність володіння майном, відповідачка вказує, що вказане нерухоме майно було їй виділено, тобто у законний спосіб. 
Правовий аналіз положень статей 387, 388 ЦК України свідчить про те, що право власності на майно, яке було вибуло поза волею власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути в нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.
Таким чином, у випадку, якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, серед багатьох інших, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, напрацьовано три критерії (принципи), які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20), розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, виходячи з принципів мирного володіння майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягарю, покладеному на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо.
Саме при вирішенні питання про витребування майна здійснюється перевірка добросовісності набувача цього майна, у тому числі з`ясуванню підлягає й те, чи знав або чи міг знати такий набувач про недобросовісну поведінку продавця. Вказане має значення для застосування, як критерію законності втручання держави у право набувача на мирне володіння майном, так і критерію пропорційності такого втручання легітимній меті останнього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі №914/2618/16, пункт 52).
У постанові від 27 листопада 2024 року в справі №204/8017/17 (провадження № 14-29цс23), Велика Палата Верховного Суду констатувала, що 1) можливість втручання у право кінцевого набувача майна, яке вибуло з володіння власника без відповідної правової підстави, чи не з його волі прямо передбачене ЦК України (статті 387, 388); 2) закон безпосередньо врегулював, що добросовісний набувач не набуває право власності на відчужене йому майно, яке вибуло із володіння власника поза його волею; 3) майнове право добросовісного набувача захищено передбаченим статтею 661 ЦК України механізмом відшкодування завданих йому збитків у зв`язку з витребуванням у нього за рішенням суду майна (товару), тоді як законний володілець позбавлений можливості захистити своє майнове право у інший спосіб, ніж витребування належного йому майна.
Враховуючи встановлені у справі обставини, а саме вибуття спірного нерухомого майна без волевиявлення власника, витребування такого майна на користь законного власника від набувача є пропорційним втручанням у право власності останнього, яке ґрунтується на законі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 гривень.
Керуючись ст. 317, 321, 327, 387, 388 ЦК України, ст. 80, 116 ЗК України, ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 56, 59, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги заступника керівника Вінницької окружної прокуратури Семенюка Володимира Анатолійовича, в інтересах держави в особі Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.
Витребувати у ОСОБА_1 на користь держави в особі Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області частину приміщення фельдшерсько-акушерського пункту (ФАП), що розташований по вул. Центральна, 3-Б в с. Махнівка Вінницького району Вінницької області.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної прокуратури (UA568201720343110002000003988, код класифікації видатків бюджету - 2800, отримував Вінницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02909909) судовий збір у сумі 2684,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Повне найменування сторін:
Позивач - Вінницька окружна прокуратура, адреса: м. Вінниця, пров. Цегельний, буд. 8;
Особа в інтересах якої подано позов - Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області, адреса: с. Якушинці Вінницького району Вінницької області, вул. Новоселів, буд. 1, код ЄДРПОУ 04330021;
Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.П. Шевчук