10.02.2026 

Справа № 721/126/26
Провадження № 3/721/302/2026
П О С Т А Н О В А
Іменем України
Суддя Путильського районного суду Чернівецької області Стефанко У.Д., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Путила матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, які надійшли з ВП №1 (смт. Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області відносно
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 
У С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.12.2025 серії ВАД №356882, ОСОБА_2 07.12.2025 року о 13 год 00 хв в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_1 , а саме висловлювався словами нецензурної лайки в її адресу, внаслідок чого ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю. 
Дії ОСОБА_2 особою, яка має право складати протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства психологічного характеру. 
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча судом повідомлений про день, місце та час розгляду справи, але причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надав. Однак слід урахувати, що вказана особа була повідомленою, зокрема відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП України. При цьому, на думку суду, учасник справи, який задіяний в її розгляді, зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Ці висновки дають підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_2 ураховуючи введення воєнного стану на території України.
Також слід урахувати, що  ОСОБА_2 був повідомлений судом, шляхом надсилання повідомлення через систему документообігу суду «Д3» за номером телефону, який добровільно наданий  ОСОБА_2 працівникам поліції при складані протоколу про адміністративне правопорушення.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 вказала, що 07.12.2025 між нею та її братом ОСОБА_2 виник словесний конфлікт побутового характеру. Однак ОСОБА_2 не вчиняв відносно неї домашнього насильства психологічного характеру і їй не було задано шкоду психічному здоров`ю. Іншим її братом ОСОБА_3 того дня було вчинено щодо неї домашнє насильство, однак його уже притягнуто до відповідальності. Просила провадження відносно ОСОБА_2 закрити.
Заслухавши потерпілу, дослідивши надані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, суд дійшов наступних висновків.
Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства настає лише у тому разі, якщо визначеними у вказаній нормі закону діями була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого .
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 07.12.2025 серії ВАД №356882, ОСОБА_2 07.12.2025 року о 13 год 00 хв в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_1 , а саме висловлювався словами нецензурної лайки в її адресу, внаслідок чого ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю.
Однак у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано обов`язковий елемент об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а саме наслідків завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_1 або реальної можливості завдання таких з їх конкретизацією.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу. Вчинення домашнього насильства в сім`ї характеризується наміром, коли особа усвідомлює протиправність своїх дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, передбачає порушення охоронюваних законом прав потерпілого наслідком чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, бажає цього або свідомо допускає настання таких наслідків.
В ході розгляду справи не встановлено обставин та не підтверджено належними та допустимими доказами, які б свідчили про будь які дії ОСОБА_2 , в тому числі умисні, які були б направлені на здійснення тиску на ОСОБА_1 шляхом словесних образ в її адресу, зокрема навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе чи завдання шкоди психологічному чи психічному здоров`ю потерпілій. 
Крім цього потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні особисто підтвердила, що конфлікт між нею та братом носив побутовий характер та не спричинив шкоди її психічному здоров`ю, а відтак ОСОБА_2 відносно неї домашнього насильства не вчиняв. Того дня відносно неї дійсно було вчинено домашнє насильство, однак іншим братом ОСОБА_3 , який притягнутий судом до відповідальності.
Судом встановлено, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №356882 від 07.12.2025 року в якому не розкрито суті адміністративного правопорушення, поліцейським не зібрано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема фото та відеоматеріалів, якими зафіксовано наявність вчиненого порушення. 
Вказані факти та обставини викликають сумнів в правомірності складеного протоколу.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_4 не представлено.
Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом ( посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.
На підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Уляна СТЕФАНКО