ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

10.02.2026 м. Харків Справа №905/1326/24  
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
розглянувши справу № 905/1326/24
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д)
до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 74 170,23 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

Суть спору: АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 74 170,23 грн, з яких 57 808,65 грн - заборгованість за кредитом, 13 774,20 грн - заборгованість за процентами, 2 587,38 грн - заборгованість за комісією.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором №б/н від 07.11.2018.
28.10.2024 господарським судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Відповідач відзив на позов не подав.
Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.
Згідно з відомостями ЄДДР (відповідь № 846750 від 15.10.2024 на запит суду) та інформацією ДМС України (відповідь за вх. № 01-35/1467 від 21.10.2024 на запит суду) адресою реєстрації/місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 .
Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затв. наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, територія м. Вугледара Вугледарської міської територіальної громади Волноваського району Донецької області з 24.02.2022 по 30.09.2024 була віднесена до території активних бойових дій, з 01.10.2024 - до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.
За інформацією АТ «Укрпошта», розміщеною на офіційному вебсайті (https://offices.ukrposhta.ua), відділення в м. Вугледар Донецької області тимчасово не функціонують.
Отже, направлення відповідачу ухвали від 28.10.2024 за його адресою реєстрації/місцем проживання АДРЕСА_1 є неможливим, що також підтверджується актом Господарського суду Донецької області від 30.10.2024, за змістом якого обмін з відділенням поштового зв`язку № 85670 в умовах воєнного стану тимчасово відсутній. 
Одночасно, за інформацією Мінсоцполітики (відповідь за вх. № 01-35/1481 від 24.10.2024 на запит суду) відомості про ОСОБА_1 в ЄІБД ВПО відсутні.
Підпунктом 21 п. 1 розд. ХІ «Перехідні положення» ГПК України передбачено, що особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються Законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «;Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».
Частиною 1 ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
З огляду на викладене, а також те, що відповідач не має зареєстрованого електронного кабінету, про розгляд справи він повідомлений шляхом розміщення 01.11.2024 відповідного оголошення на сайті суду за посиланням https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pov/1695080/ (відповідна роздруківка оголошення наявна у справі)
Додатково ухвала від 28.10.2024 направлена відповідачу на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначену в позовній заяві та анкеті-заяві клієнта фізичної особи-підприємця або особи, яка провадить незалежну професійну діяльність про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 30.09.2020, та доставлена до електронної скриньки 29.10.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Також з метою повідомлення про розгляд справи судом передано відповідачу телефонограму за телефонним номером НОМЕР_1 , що зазначений в позовній заяві та анкеті-заяві клієнта фізичної особи-підприємця або особи, яка провадить незалежну професійну діяльність про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 30.09.2020, яка (телефонограма) отримана ним 30.10.2024 (відповідна телефонограма наявна у справі). 
Слід зазначити, що ухвала від 28.10.2024 розміщена в ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»), та відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з нею в реєстрі.
Приймаючи до уваги те, що господарським судом вжито всі можливі та залежні від нього заходи задля повідомлення відповідача про розгляд справи та забезпечення реалізації ним процесуальних прав на судовий захист, а також те, що подання відзиву є правом, а не обов`язком відповідача, спір вирішено за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.
На підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України 10.02.2026 господарським судом підписано рішення без його проголошення.
Щодо строку розгляду справи.
Справа розглянута з перевищенням строку, встановленого ст.248 ГПК України, з об`єктивних причин, пов`язаних з дією воєнного стану на території України, поточною ситуацією у м. Харкові, особливим режимом роботи суду в умовах воєнного стану.
Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.
03.08.2017 АТ КБ «Приватбанк» (далі також банк, позивач) відкрито ФОП ОСОБА_1 (далі також клієнт, відповідач) поточний рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), валюта UAH (українська гривня), що підтверджується довідкою банку № 191017SU14550729 від 17.10.2019.
07.11.2018 відповідач звернувся до позивача із заявкою на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок № НОМЕР_2 на наступних умовах:
- мета кредиту: поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта,
- вид кредиту: овердрафтовий кредит, 
- мінімальний розмір ліміту: 10 000 UAH,
- максимальний розмір ліміту: 100 000 UAH,
- розмір відсоткової ставки: 30%,
- розмір щомісячної комісії (в т.ч. в пільговий період): 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць,
- пільговий період: 55 днів,
- термін користування кредитом: 12 місяців.
У цій заявці вказано, що її підписанням клієнт на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом із заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови), цією заявкою становлять кредитний договір між банком та клієнтом, примірник якого клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування. 
Клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення банком будь-якого розміру кредитного ліміту за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький». Розмір ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку.
Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання клієнтом цієї заявки шляхом накладення цифрового підпису у Приват24 для бізнесу.
Заявка підписана банком та клієнтом з використанням електронного цифрового підпису. 
30.09.2020 відповідач подав до позивача анкету-заяву клієнта фізичної особи-підприємця або особи, яка провадить незалежну професійну діяльність про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, яка містить інформацію про контактні дані відповідача, адресу проживання, розмір доходу тощо. Анкета-заява підписана банком та клієнтом з використанням електронного цифрового підпису. 
Згідно з довідкою банка №81107DOU0S016 від 10.10.2024 на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) встановлено кредитний ліміт: 07.11.2018 - 15 000 грн, 18.12.2018 - 20 000 грн, 12.05.2019 - 30 000 грн, 25.09.2019 - 40 000 грн, 04.08.2020 - 40 000 грн, 25.11.2020 - 30 000 грн, 18.05.2021 - 40 000 грн, 08.06.2021 - 50 000 грн, 13.07.2021 - 85 000 грн, 01.03.2022 - 26 252,57 грн.
Відповідно до банківських виписок за період з 07.11.2018 по 27.09.2024 та розрахунку банку станом на 27.09.2024 за відповідачем обліковується заборгованість за кредитом у розмірі 57 808,65 грн, за процентами - 13 774,20 грн, за комісією - 2 587,38 грн.
Оскільки відповідач порушив грошові зобов`язання за кредитним договором №б/н від 07.11.2018, позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просить суд стягнути з нього 74 170,23 грн, з яких 57 808,65 грн - заборгованість за кредитом, 13 774,20 грн - заборгованість за процентами, 2 587,38 грн - заборгованість за комісією.
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів. 
У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтями 1054, 1055 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
За приписами ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст. 1056-1 ЦК України).
Як вище встановлено судом, між сторонами у справі укладено кредитний договір №б/н від 07.11.2018 шляхом підписання відповідачем заявки на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» із встановленням кредитного ліміту на рахунок № НОМЕР_2 .
При цьому, заявка на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» містить істотні умови кредитного договору щодо мети кредиту - поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, виду кредиту - овердрафтовий кредит, мінімального та максимального розміру ліміту - від 10 000 до 100 000 UAH, розміру відсоткової ставки - 30%, розміру щомісячної комісії (в т.ч. в пільговий період) - 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць, пільгового періоду - 55 днів, терміну користування кредитом - 12 місяців.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання цього кредитного договору позивач встановив на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_2 кредитний ліміт та надав йому кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, який станом на 13.07.2021 складав 85 000 грн (максимальний розмір кредитного ліміту, фактично встановлений за поточним рахунком відповідача).
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Між тим, відповідач здійснив повернення кредитних коштів, сплату процентів за користування кредитними коштами та щомісячної комісії не в повному обсязі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 57 808,65 грн, за процентами - 13 774,20 грн, за комісією - 2 587,38 грн, про що свідчать банківські виписки за період з 07.11.2018 по 27.09.2024.
При цьому, за розрахунком банку, який перевірено судом, проценти нараховані за ставкою 25,5% за період з 01.05.2022 по 23.12.2022, комісія - в розмірі 0,3% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, за період з 01.03.2022 по 23.12.2022, тобто в межах терміну користування кредитом - 12 місяців, погодженого у заявці (з 23.02.2022 по 23.02.2023 з урахуванням дати останнього отримання відповідачем кредитних коштів 23.02.2022). 
Будь-які пояснення щодо застосування процентної ставки в розмірі 25,5% та комісії в розмірі 0,3%, тобто у менших розмірах, ніж погоджено у заявці, у позові не наведено. Одночасно, з огляду на приписи ст. 14 ГПК України, застосування позивачем процентної ставки та комісії у менших розмірах (що, відповідно, впливає на визначення розміру заборгованості за процентами та комісією) є правом позивача та жодним чином не порушує права відповідача.
Під час розгляду справи жодних заперечень щодо заборгованості за кредитом, процентами та комісією у загальному розмірі 74 170,23 грн, а також доказів, що спростовують її наявність, відповідач до суду не надав.
Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (розд. Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький»), який додано до позову та до яких, за твердженням позивача, приєднався відповідач, та посилання позивача про пролонгацію строку дії договору та строку користування кредитом у відповідності до п.п. 3.2.1.5.1, 3.2.10.1.8 цих Умов та Правил, суд до уваги не приймає з огляду на наступне.
Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (розд. Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький») неможливо вважати складовою частиною укладеного між сторонам кредитного договору №б/н від 07.11.2018, оскільки він не містить підпису відповідача.
Без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг наданий банком витяг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до правовідносин між сторонами, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Роздруківка із сайту банку не може бути належним доказом такого ознайомлення відповідача, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила надання банківських послуг. Верховний Суд неодноразово викладав подібний за змістом висновок щодо застосування норм права в подібних правовідносинах у своїх постановах, зокрема від 31.08.2021 у справі № 876/47/20, від 06.10.2021 у справі № 876/55/21, від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, зокрема, звернула увагу на те, що в переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку банк). 
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Водночас, Велика Палата Верховного Суду вважає, що неможливо застосувати до відповідних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк».
Отже, у суду відсутні підстави вважати, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (розд. Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький»), який надано позивачем, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, що, відповідно, унеможливлює їх застосування до спірних відносин сторін. 
Одночасно суд враховує наступне.
01.06.2022 відповідач припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням, про що внесений відповідний запис № 2002550060003001846 до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно зі ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
При цьому, відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
За змістом ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст.ст. 202-208 ГК України, ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Реєстру запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за зобов`язаною особою, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18).
Отже, зобов`язання ФОП ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 07.11.2018 залишились за нею як за фізичною особою.
За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 57 808,65 грн, за процентами - 13 774,20 грн та за комісією - 2 587,38 грн, а отже і про їх задоволення.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, з огляду на задоволення позову, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, покладається на відповідача.
Решта судового збору в розмірі 605,60 грн, який сплачено у більшому розмірі, ніж встановлено законом (з урахуванням подання позову за допомогою підсистеми «Електронний суд» та приписів ч.3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»), може бути повернуто позивачу за відповідним клопотанням в порядку приписів п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ідент. код 14360570) заборгованість за кредитом у розмірі 57 808 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот вісім) грн 65 коп., заборгованість за процентами в розмірі 13 774 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн 20 коп., заборгованість за комісією в розмірі 2 587 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят сім) грн 38 коп., судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн 40 коп.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.
Повне рішення складено 10.02.2026.

Суддя Л.В. Ніколаєва