Справа № 932/6503/24
Провадження № 2/932/2395/24

ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
веб-сайт: https://bs.dp.court.gov.ua
телефон приймальні судді 099 520 65 95

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року        м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі
головуючого судді Ярощук О.В.
за участі секретаря судового засідання Фещенко К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін у залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення солідарно заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення– 
установив:
Опис справи.
До Шевченківського районного суду міста Дніпра 23.07.2024 року надійшла зазначена вище позовна заява у якій позивач прохав суд стягнути солідарно із  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача КП «Дніпроводоканал» суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 53 882,76 грн з них 47 882,84 грн сума основного боргу, 1424,66 грн сума 3% річних та інфляційне збільшення 4075,26 грн, а також судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн.
Період заборгованості із травня 2010 року по квітень 2024 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є споживачами послуг, які надаються КП «Дніпроводоканал» за адресою:  АДРЕСА_1 .
З огляду на те, що останніми не сплачується плата за отримані послуги у зв`язку з чим накопичилась заборгованість, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розгляд справи просив здійснити без його участі.
Щодо належного повідомлення відповідачів.
Судом із метою належного повідомлення відповідачів щодо наявного цивільного провадження стосовно них, 05.08.2024 зроблено запити до Єдиного державного демографічного реєстру та встановлено зареєстроване місце проживання: відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.12.2013 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03.07.1998 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 25.09.2015 року та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 12.02.1987 року: АДРЕСА_1 (а.с.19-20, 21, 22-23, 24).
Суд у судові засідання викликав відповідачів. Усі конверти повернулися до суду, у зв`язку із закінченням строків зберігання.
Тобто суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення відповідачів щодо розгляду справи, яка стосується їх безпосередньо.
Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. 
Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за не надсилання заявнику відповідних документів. 
Суд виходить із того, що відповідачі хоч і не отримали кореспонденцію, надіслану їм неодноразово судом за місцем реєстрації, само по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для того, щоб стверджувати про те, що права відповідача за статтею 6 § 1 Конвенції могли були порушені.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Позиції сторін.
Відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду надала заяву про застосування строків позовної давності та розгляд справи просила здійснити без її участі.. В обґрунтування своєї заяви про застосування строків позовної давності зазначила, що за приписами ст. 267 ЦПК України спливли строки стягнення заборгованості станом до 08.08.2021 року.
Позивачем подано заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, в обґрунтування якої зазначено, що позовна заява подана до суду 23.07.2024, а не 08.08.2024. 
У силу приписів ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Норми права, що застосовує суд.
Приписами п. 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Приписами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Нормою ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Нормами ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Вимогами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.
Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
У статті 67 Житлового кодексу України закріплено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до вимог ст.22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Приписами ч.4 ст.23 та ч.3 ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з централізованого водопостачання/водовідведення надаються згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання/водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно ст.160 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1 ст.612 ЦК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Фактичні обставини встановлені судом.
Предметом господарської діяльності позивача КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є, зокрема, надання послуг водопостачання та водовідведення, про що зазначено у п. 2.2.1 Статуту Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням міської ради від 22 березня 2023 року № 72/35.
Відповідно до розрахунку сума заборгованості відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де за відповідальним квартиронаймачем ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , з травня 2010 року по квітень 2024 року, складає 47 882,84 грн, на підтвердження чого позивачем надано суду розрахунок заборгованості за вказаний період, а також, довідку про склад сім`ї.
Згідно із відповіддю Єдиного державного демографічного реєстру встановлено зареєстроване місце проживання: відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.12.2013 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03.07.1998 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 25.09.2015 року та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 12.02.1987 року зареєстровані за вказаною вище адресою по теперішній час.
Відповідно до оновленого розрахунку заборгованості, із урахуванням позиції Відповідача щодо застосування строків позовної давності, сума заборгованості по оплаті послуг із водопостачання та водовідведення із квітня 2017 року по квітень 2024 року із урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення становить 44 183 грн 09 коп, із яких 38 683,17 грн сума основного боргу, 1424,66 грн сума 3% річних та інфляційне збільшення 4075,26 грн, а також судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн.
Доказів оплати вартості послуг водопостачання та водовідведення відповідачами суду не надано.
Власного контррозрахунку відповідачами також не надано.
Висновки суду.
Відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам. Між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідачами встановлені фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року «Про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради», абоненту відкрито особовий рахунок.
Верховний Суд України у своїй постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зазначив про те, що не дивлячись на те, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Разом з цим, такому праву споживача прямо відповідає його обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно з якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі були зобов`язані сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період.
У силу приписів ст.322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.
Приписами ст.541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Водночас, нормами ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Оскільки відповідальними квартиронаймачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою:  АДРЕСА_1 по теперішній час, відповідно користувалися послугами, тому суд вважає, що вони є належними солідарними боржниками за період із квітня 2017 року по квітень 2024 року.
Стосовно заяви про застосування строків позовної заяви, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Ст. 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1,ч. 5ст. 261 ЦК України).
Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
При цьому, в силу вимог ст. 267 ч. ч. 4,5 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).
Останнім днем для звернення до суду з позовом у межах строку позовної давності був липень 2021 року, однак Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, трирічний строк позовної давності було продовжено на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року.
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.
Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України.
Позивачем самостійно проведено перерахунок заборгованості із урахуванням строків позовної давності.
Щодо інфляційних нарахувань.
З урахуванням уточнень, які були надані представником позивача, заборгованість з квітня 2017 року по квітень 2024 року склала 38 683,17 грн.
А з наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних вбачається, що позивачем нараховувалась дана сума за період з липня 2018 по січень 2022 року, з яких: інфляційне збільшення суми боргу 4075,26 грн (за період з липня 2018 року по січень 2022 року) та 3 % річних 1424,66 грн (за період з липня 2018 року по січень 2022 року).
Тому, враховуючи вище викладене, можливість нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період після 24.02.2022 року не відповідає вимогам вищевикладених нормативно-правових актів.
Оскільки, позивачем здійснено розрахунок 3% відсотків річних та інфляційних втрат відповідно до вимог ч. 2 ст.625, за період з липня 2018 року по січень 2022 року, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, щодо їх правомірності.
Оскільки заборгованість за послугами з водопостачання та водовідведення нарахована позивачем відповідачам як їх споживачу, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту прав позивача і стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за спожиті послуги у заявленій суми з врахуванням санкцій визначених ст.625 ЦК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн.
На підставі ст.ст. 319, 321, 383, 391, 405, 625 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд-
ухвалив:
Позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення солідарно заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення– задовольнити.
Стягнути солідарно із:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 
на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, код ЄДРПОУ 03341305 суму заборгованості по оплаті послуг із водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення у розмірі 44183,09 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення ухвалено 19.01.2026 року.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, код ЄДРПОУ 03341305, 49001, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21а. 
Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса:  АДРЕСА_1 ;
Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса:  АДРЕСА_1 ;
Відповідач 3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса:  АДРЕСА_1 ;
Відповідач 4:  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса:  АДРЕСА_1 ;

Суддя Оксана ЯРОЩУК