П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/18141/25	

Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.,

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

09 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України, що полягає у ненарахуванні та невиплаті йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за весь період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 30.05.2024, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а саме за періоди 31.05.2024 по 10.06.2024, з 28.06.2024 по 18.07.2024, з 06.09,2024 по 14.09.2024, з 17.09.2024 по 11.10.2024, з 29.10.2024 по 10.04.2025 із розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу лікування;
- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового І начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за весь період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 30.05.2024, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а саме за періоди 31.05.2024 по 10.06.2024, з 28.06.2024 по 18.07.2024, з 06.09.2024 по 14.09.2024, з 17.09.2024 по 11.10.2024, з 29.10.2024 по 10.04.2025 із розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу лікування, з урахуванням проведених виплат за вказані періоди.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він 30 травня 2024 року, під час виконання бойового завдання в межах опорного пункту ІНФОРМАЦІЯ_1 (з м.д. АДРЕСА_1 ) в районі оборони НОМЕР_2 прикордонного загону відповідно до бойового наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону на оборонній бій №652-БР (гриф) від 10.05.2024, отримав бойове поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми від 03.06.2024 №13/9299/24-вих. Після надання первинної медичної допомоги позивач був евакуйований для підтвердження діагнозу та лікування до комунального підприємства КП «Нікопольська міська лікарня №4» Нікопольської міської ради», де він перебував на стаціонарному лікуванні з 31.05.2024 по 10.06.2024. 
Відповідно до довідки постійно діючої гарнізонної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України ВМКЦ м. Одеси 08.08.2024 Державної прикордонної служби України ВМКЦ м. Одеси 08.08.2024 позивачу проведено медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ), діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): перенесена ВТ (30.05.2024) ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма без порушення цілісності барабанних перетинок у вигляді нестійкої незначно вираженої вегето-судинної нестійкості при сприйнятті ШМ з 6 м. кожним вухом. Травма (поранення), ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми №13/9299/24-BH від 03.06.2024). F 43.1 Посттравматичний стресовий розлад з тривожно-фобічною реакцією стан нестійкої медикаментозної субкомпенсації. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми №13/9299/24- ВН від 03.06.2024.
Позивач зазначив, що у зв`язку із отриманою травмою під час захисту батьківщини, він перебував на стаціонарному лікуванні з 31.05.2024 по 10.06.2024, з 28.06.2024 по 18.07.2024, з 06.09,2024 по 14.09.2024, з 17.09.2024 по 11.10.2024, з 29.10.2024 по 10.04.2025 року. Разом з тим, за спірні періоди відповідач протиправно не нараховував додаткову винагороду із розрахунку 100 000 грн пропорційно часу лікування, що прямо передбачено положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та п. 10 розділу 34 "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року.
Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду цим позовом. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції однобічно та не повно дослідив обставини справи, в зв`язку з чим його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Апелянт зазначив, що позивачем у позовній заяві вказано невірний код ЄДРПОУ відповідача, що мало наслідком не направлення до електронного кабінету відповідача ні позовної заяви, ні ухвали про відкриття провадження у справі. У зв`язку з такими протиправними діями суду І-ї інстанції, відповідач був позбавлений права надати свої докази та аргументи по справі та права на рівність всіх учасників процесу перед законом і судом, при розгляді даної справи в суді І-ї інстанції була відсутня змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин по справі .
Апелянт наголосив, що враховуючи знаходження позивача на стаціонарному лікування у зв`язку із отриманням контузії, з метою виконання пункту 13 Особливостей, на підставі рапорту начальника четвертої прикордонної застави від 03.07.2025 року № 02.2.4/11191/24-Вн, позивача включено до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 15.07.2024 року № 448-ОС про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 тис. грн. за період з 31.05.2024 року по 10.06.2024 року та відповідно позивачу нараховано та сплачено 38 559,14 грн (додаток 22 до позовної заяви, архівна відомість за період з січня 2024 року по грудень 2024 року №1491-7612 ОСОБА_1 , 148 липень) за знаходження на стаціонарному лікуванні з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом). В інших випадках стаціонарне лікування позивача, протягом проходження військової служби у НОМЕР_2 прикордонному загоні, не відбувалось у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, та відповідно позивачем не надано доказів до суду про причинний зв`язок лікування в періоди з 28.06.2024 року по 18.07.2024 року, з 06.09.2024 року по 14.09.2024 року, з 17.09.2024 року по 11.10.2024 року, з 29.10.2024 року по 10.04.2025 року із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
Позивач проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України.
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.06.2025 № 13/9299/24-Вн ОСОБА_1 30.05.2024 отримав вибухову травму, акуборотравму без порушення цілісності барабанної перетинки.
Позивач перебував на стаціонарному лікуванні :
- з 31.05.2024 по 10.06.2024 відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого;
- з 28.06.2024 по 18.07.2024 відповідно до медичної карти стаціонарного хворого;
- з 06.09.2024 по 14.09.2024 відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого;
- з 17.09.2024 по 11.10.2024 відповідно до відповідно до медичної карти стаціонарного хворого;
- з 29.10.2024 по 10.04.2025 відповідно до проміжного епікризу історії хвороби №7123.
Згідно з протоколом №936/307 від 27.03.2025 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленням причинного зв`язку захворювання, поранень та травм, захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі, збільшеному до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Листом відповідач повідомив позивача про те, що додані до заяви копії документів свідчать про те, що позивач проходив стаціонарне лікування, а не стаціонарне лікування внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Відтак підстави для нарахування і виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн відсутні.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, необхідна, зокрема, наявність пов`язаності поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини з перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого. Згідно з протоколом №936/307 від 27.03.2025 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленням причинного зв`язку захворювання, поранень та травм, захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Отже, щодо отриманої позивачем травми наявні обидві вказані вище умови, а саме отримання травми під час захисту Батьківщини та проходження у зв`язку із цим стаціонарного лікування, що дає право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн.
Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
За приписами ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Указами Президента України від 24.03.2022 № 64/2022 та № 69/2022 на території України введено воєнний стан та оголошена загальна мобілізація.
У зв`язку з повномасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
28 лютого 2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції чинній станом на період з 31.05.2024 р. по 10.04.2025 р).
Відповідно до п.1 постанови № 168, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Крім того, відповідно п.1-2 постанови № 168, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Зазначений пункт в редакції постанови № 168 від 15.11.2024 року, яка застосовується з 25 серпня 2024 року, викладено у новій редакції, однак право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн тим військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, залишилось незмінним.
В редакції від 28.01.2025 року зазначений пункт постанови № 168 доповнено та фактично роз`яснено, що до часу перебування на стаціонарному лікуванні зараховується також час отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах.
На виконання вимог постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Міністерством внутрішніх справ України було видано наказ від 01.09.2023 №726 «Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», який застосовується з 01.06.2023 року по теперішній час, та затверджено «Особливості виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Особливості № 726).
Підпунктом 1 пункту 2 Особливостей встановлено, що на період воєнного стану виплачуються додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
За приписами пункту 13 Особливостей № 726, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень включаються військовослужбовці, зазначені в пункті 2 цих Особливостей, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки.
Зазначена редакція Особливостей № 726 діяла у спірний в межах предмету спору період.
За обставинами справи позивач проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України.
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 03.06.2024 № 13/9299/24-Вн ОСОБА_1 30.05.2024 отримав вибухову травму, акуборотравму без порушення цілісності барабанної перетинки. Зазначена травма отримана під час виконання бойового завдання та відповідно до бойового наказу на оборонний бій (а.с.28). 
Позивач перебував на стаціонарному лікуванні :
- з 31.05.2024 по 10.06.2024 відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого;
- з 28.06.2024 по 18.07.2024 відповідно до медичної карти стаціонарного хворого;
- з 06.09.2024 по 14.09.2024 відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого;
- з 17.09.2024 по 11.10.2024 відповідно до відповідно до медичної карти стаціонарного хворого;
- з 29.10.2024 по 10.04.2025 відповідно до проміжного епікризу Істор. Хвор. №7123.
Згідно довідки постійно діючої гарнізонної військово – лікарської комісії від 08 серпня 2024 року, солдат ОСОБА_1 отримав травму, яка пов`язана із захистом Батьківщини, захворювання (постравматичний стресовий розлад з тривожно – фобічною реакцією, стан нестійкої медикаментозної субкомпенсації). Придатний до військової служби без зброї (а.с.33).
Згідно свідоцтва про хворобу № 936/307 від 18 березня 2025 року Гарнізонної ВЛК ВМКЦ ДПСУ м.Одеси, за розпорядженням начальника відповідача проведено огляд ОСОБА_1 та визначено, що діагноз (посттравматичний стресовий розлад…) дійсно пов`язаний з проходженням служби, а позивач є непридатним до військової служби (а.с.39-40). 
Згідно з протоколом №936/307 від 27.03.2025 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленням причинного зв`язку захворювання, поранень та травм, постанова гарнізонної ВЛК змінена в частині причинного зв`язку захворювання та визначено, що захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.41). 
Викладене підтверджує, що після отримання вибухової травми, акуборотравми 30.05.2024 року позивачу встановлений діагноз, який він лікував по день визнання його непридатним до військової служби та звільнення зі служби за станом здоров`я.
Довідкою гарнізонної ВЛК від 08 серпня 2024 року та протоколом №936/307 від 27.03.2025 ЦВК підтверджується, що травма позивача ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини та захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
Верховний Суд у постанові від 30.05.2025 у справі № 380/27432/23, вирішуючи подібний спір, зазначив, що підставою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), а умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання такого поранення (контузії, травми, каліцтва).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.11.2024 у справі № 380/20587/23, від 27.08.2025 у справі № 280/7364/23, від 05.09.2025 року у справі № 600/3296/23-а.
Викладене дає підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні, що прямо передбачено постановою № 168 та Особливостями № 726, як вірно зазначив суд першої інстанції.
Доводи апелянта, що позивач проходив лікування у зв`язку із захворюванням, а не травмою (контузією) пов`язаною із захистом батьківщини, з посиланням на постанову гарнізонної ВЛК 18.03.2025 року та змін до нього, спростовуються протоколом №936/307 від 27.03.2025 ЦВК, яким внесено зміни в постанову ВЛК від 18.03.2025 року та зазначено, що захворювання ОСОБА_1 . ТАК, пов`язане із захистом батьківщини (а.с.41).
Разом з тим, судова колегія враховує доводи апеляційної скарги, що у зв`язку із отриманням контузії та з метою виконання пункту 13 Особливостей на підставі рапорту начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.07.2025 року № 02.2.4/11191/24-Вн позивача включено до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 15.07.2024 року № 448-ОС про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 тис грн за період з 31.05.2024 року по 10.06.2024 року та відповідно позивачу нараховано та сплачено 38559,14 грн (додаток 22 до позовної заяви, архівна відомість за період з січня 2024 року по грудень 2024 року №1491-7612 ОСОБА_1 , 148 липень) за знаходження на стаціонарному лікуванні з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) (а.с.45).
Зазначені доводи не заперечуються позивачем у відзиві на апеляційну скаргу та підтверджуються матеріалами справи.
Тобто, суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 з урахуванням періоду стаціонарного лікування з 31.05.2024 року по 10.06.2024 року, оскільки за зазначений період позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода.
Щодо доводів апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, остаточною датою закінчення проходження військової служби позивачем є 18 квітня 2025 року (а.с.42).
Відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивач отримав на своє звернення з листа відповідача від 29.04.2025 року (а.с.44-45).
З зазначеною позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду 09 червня 2025 року, тобто у тримісячний строк після звільнення, як то передбачено ч.2 ст.233 КЗпП України.
Отже доводи апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду не знайшли свого підтвердження.
Разом із тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення судом першої інстанції відповідача про розгляд справи.
Відповідно до ст. 18 КАС України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. 
Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). 
З позовної заяви вбачається, що позивачем невірно зазначений код ЄДРПОУ відповідача, (14321831, замість вірного 14321848), у зв`язку із чим копію позовної заяви в електронний кабінет отримала інша військова частина, яка про це повідомила Одеський окружний адміністративний суд 14.06.2025 року. Зазначена заява зареєстрована в КП ДСС 17.06.2025 року.
Згідно довідки про доставку документа в кабінет електронного суду, позовна заява доставлена до електронного кабінету невірної військової частини 09.06.2025 року, ухвала про відкриття провадження по цій справі доставлена в електронний кабінет іншої військової частини 18.06.2025 року.
Тобто відповідач по цій справі – НОМЕР_2 прикордонний загін зазначені документи не отримував.
Лише 19.06.2025 року секретарем судового засідання складено довідку до відділу надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи (канцелярія) з проханням змінити код ЄДРПОУ НОМЕР_4 на код ЄДРПОУ 14321848 відповідача НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України.
Після зміни коду ЄДРПОУ відповідача на вірний жодних документів по справі, окрім рішення Одеського окружного адміністративного суду, відповідачу не направлялось, про що свідчать як матеріали справи, так і відомості КП ДСС.
Викладене підтверджує доводи апелянта, що йому не було відомо про зазначену позовну заяву та рух справи, що позбавило його можливості надати відзив на позовну заяву, докази та аргументи по справі.
За приписами п.3 п.4 ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що неповідомлення відповідача НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
З урахуванням того, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції з`ясовано, що додаткова винагорода за період стаціонарного лікування позивача з 31.05.2024 року по 10.06.2024 року відповідачем нарахована і виплачена, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме за періоди з 28.06.2024 по 18.07.2024, з 06.09,2024 по 14.09.2024, з 17.09.2024 по 11.10.2024, з 29.10.2024 по 10.04.2025 із розрахунку до 100 000 грн на місяць пропорційно часу лікування.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 18 червня 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року – скасувати з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 28.06.2024 року по 18.07.2024 року, з 06.09.2024 року по 14.09.2024 року, з 17.09.2024 року по 11.10.2024 року, з 29.10.2024 року по 10.04.2025 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за період з 28.06.2024 року по 18.07.2024 року, з 06.09.2024 року по 14.09.2024 року, з 17.09.2024 року по 11.10.2024 року, з 29.10.2024 року по 10.04.2025 року, з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко