ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/162/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/15192/25 Категорія: на ухвалу 	Пономар В. О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О.  М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Карпенко О.В., 
за участю секретаря Костенко А.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Починка Олександра Ігоровича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2025 року про повернення скарги без розгляду у справі за скаргою ОСОБА_1 про зобов`язання Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вчинити дії, –

в с т а н о в и в :

У листопаді 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного постановою Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 12.11.2008 АА №449167 на об`єкт «домоволодіння, 11/50», адреса: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження №8343347.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2025 року скаргу повернуто без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що скаржник не зазначив номер справи, в якій видано виконавчий документ, не долучив до матеріалів справи копію постанови про накладення арешту на майно, дії та бездіяльність стосовно якої оскаржуються, суд позбавлений можливості встановити до юрисдикції якого суду належить вирішення вказаної справи.
Із документів, долучених до скарги, не вбачається, у рамках якого саме виконавчого провадження накладено арешт на нерухоме майно, належне заявнику, хто є сторонами виконавчого провадження, коли та ким виданий виконавчий документ та на чию користь здійснювалося стягнення за виконавчим документом, що позбавляє суд можливості встановити підсудність зазначеної скарги, у тому числі Соснівському районному суду м. Черкаси.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Починок О.І.подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, судом порушено норми матеріального та процесуального права, просив її скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що сторона скаржника володіє інформацією щодо реквізитів постанови (АА 449167, 12.11.2008 року), якою було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 . 
Вважає, що суд проявив надмірний формалізм та не вжив заходів щодо встановлення усіх обставин справи, зокрема з яких підстав орган державної виконавчої служби позбавлений можливості за наявності реквізитів постанови, якою було накладено арешт встановити обставини відсутності інформації про виконавче провадження, а також номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа.
Зауважує, що Верховний Суд у своїй постанові від 10.01.2024 року по справі №569/6234/22 сформував правовий висновок, який полягає у тому, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи володіти своїм майном.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.
Відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 29.12.2008 року на підставі постанови Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції від 12.11.2008 АА №449167, Черкаською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження №8343347 за об`єктом: «домоволодіння, 11/50», адреса: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .
Згідно з відомостями, які містяться в листі Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 13.10.2025 року №142535 установлено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень - окремого спец розділу, який є архівною складовою частиною системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до її запровадження, встановлено відсутність, у період винесення постанови про арешт майна боржника, на виконанні у Відділі виконавчих документів відносно ОСОБА_1 , як боржника.
Згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі відносно ОСОБА_1 перебували виконавчі провадження: 
№ 4034983, відкрите 11.11.2011, з примусового виконання виконавчого листа №А-33, виданого 17.02.1997 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів. Виконавче провадження закінчено 11.11.2011 на підставі пункту 6 частини 1 статі 49 Закону України «Про виконавче провадження (в редакції чинній на дату прийняття процесуального рішення);
№ 13918224, відкрите 14.07.2009, з примусового виконання виконавчого листа №2-2952, виданого 05.05.2009 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку на утримання дитини. Виконавче провадження закінчено 11.11.2011 на підставі пункту 6 частини 1 статі 49 Закону України «Про виконавче провадження (в редакції чинній на дату прийняття процесуального рішення).
Таким чином, із даної відповіді вбачається, що на час реєстрації обтяження арешту нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції (29.12.2008) відкритих виконавчих проваджень не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 4471 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Згідно з частиною 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Відповідно до п. 5, 6 ч. 3 ст. 448 ЦПК України скарга має містити ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження; номер справи, в якій видано виконавчий документ та реквізити виконавчого документа.
Суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду (частина 5 ст. 448 ЦПК України).
Отже, суд першої інстанції при вирішенні питання відкриття провадження у розгляді скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця перевіряє відповідність поданої скарги та додатних до неї документів вимогам ч. 3 ст. 448 ЦПК України.
Як вбачається з поданої скарги в ній не міститься номера справи, в якій видано виконавчий документ, реквізитів виконавчого документа, тобто будь-яких даних на підставі яких можливо було б встановити в межах якого виконавчого провадження накладено арешт, який просить скасувати скаржник у справі.
Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції в частині того, що із документів, долучених до скарги, не вбачається, у рамках якого саме виконавчого провадження накладено арешт на нерухоме майно, належне заявнику, хто є сторонами виконавчого провадження, коли та ким виданий виконавчий документ та на чию користь здійснювалося стягнення за виконавчим документом.
Також колегія суддів звертає увагу скаржника, що орган державної виконавчої служби позбавлений можливості розпочати виконавче провадження за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту, у зв`язку із тим, що таке провадження відсутнє, як і відсутні дані по якому саме виконавчому провадженню та на виконання якого рішення було здійснено арешт скаржника. 
В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 569/6234/22 (провадження № 61-2690св23), викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Слід зауважити, що у наведених вище постановах при розгляді справи були відомі виконавчі провадження в межах яких накладався арешт, сторони виконавчого провадження та інша інформація, яка б давала змогу ідентифікувати на виконання якого рішення було здійснено арешт майна скаржника.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки скарга не відповідає вимогам по формі та змісту статті 448 ЦПК України, її слід повернути без розгляду.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Починка Олександра Ігоровича – залишити без задоволення.
Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2025 року– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 30 січня 2026 року.

Судді