Справа № 442/189/26
Провадження № 1-кп/442/145/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 12025141110001328 від 04.12.2025, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з 3 групою інвалідності, пенсіонера, працюючого торговим представником, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, –
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор – ОСОБА_4 , 
обвинувачений – ОСОБА_3 
захисник – ОСОБА_5 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 04.12.2025 приблизно о 14 год. 52 хв. здійснив пропозицію та надання неправомірної вигоди службовим особам – інспектору відділу реагування патрульної поліції Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 та поліцейському відділу реагування патрульної поліції Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 за сприяння та невжиття ними заходів щодо притягнення його до адміністративної відповідальності. Так, 04.12.2025 приблизно о 14 год. 52 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись в службовому автомобілі марки „Renault Duster”, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі вулиці Холмській у м. Дрогобичі Львівської області, навпроти житлового будинку № 3, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою уникнення адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, в ході розмови з інспектором відділу реагування патрульної поліції Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 та поліцейським відділу реагування патрульної поліції Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 , які є службовими особами, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 5 500 гривень за не вчинення в його інтересах дій з використанням службового становища, а саме невжиття заходів щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, за фактом керування транспортним засобом марки „Nissan Qashqai”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп?яніння, та в подальшому надав поліцейським неправомірну вигоду в сумі 5 500 грн, поклавши їх в отвір між передніми сидіння службового автомобіля марки „Renault Duster”, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та дав показання, що все як зазначено в обвинувальному акті відповідає дійсності. Вказав, що щиро кається, просив застосувати мінімальну міру покарання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до обвинуваченого мінімальну міру покарання.
Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення такою особою, в інтересах того хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, ОСОБА_3 за місцем проживання скарг від сусідів не надходило, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з третьою групою інвалідності, пенсіонером, має на утриманні малолітню дитину, крім того, суд враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину, які не є тяжкими.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального проступку, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2025 – скасувати. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався, а тому до набрання вироком законної сили підстав для його обрання також немає.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд –
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд –
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2025 на грошову купюру номіналом 500 гривень з номером та серією ЄА1487325, грошову купюру номіналом 500 гривень з номером та серією ЦБ2777141, грошову купюру номіналом 1 000 гривень з номером та серією АВ2783098, грошову купюру номіналом 1 000 гривень з номером та серією АД7537348, грошову купюру номіналом 1 000 гривень з номером та серією БЛ 3351358, та після набрання вироком законної сили конфіскувати їх в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1