09.02.26
22-ц/812/80/26
Провадження № 22-ц/812/80/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України

02 лютого 2026 року      м. Миколаїв
справа № 474/776/22
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Шаманської Н.О., Лівінського І.В.,
із секретарем – Шурмою Є.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 
на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області, ухвалене 22 вересня 2025 року суддею Соколом Ф.Г. в приміщенні цього ж суду, (повний текст рішення складено того ж дня), у цивільній справі за позовом 
Акціонерного товариства “Таксомбанк” 
до ОСОБА_1 , 
Фермерського господарства “Хлібороб” 
про стягнення кредитної заборгованості, 
у с т а н о в и в:
1.Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви
У грудні 2022 року АТ «Таксомбанк» звернулося до ОСОБА_1 з указаним вище позовом.
Позивач зазначав, що 26.02.2021 року між ТОВ “Фінансова компанія “Центр фінансових рішень” та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5695257263, за умовами якого останній отримав 424 353 грн кредитних коштів, зі сплатою процентів - щомісячних у розмірі 3 % від суми кредиту, річних – 0,01 % від суми боргу, строком на 60 місяців.
Цього ж дня на забезпечення виконання умов кредитного договору, між ТОВ “ФК “ЦФР” та ФГ «Хлібороб» був укладений договір поруки, відповідно до пунктів 1.1., 1.4., 7.1.-7.3. якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником умов кредитного договору, на засадах солідарного боржника.
17.12.2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ “ТАСКОМБАНК” на підставі договору факторингу № 171221, відповідно до умов якого позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 . 
Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору та виникнення заборгованості, АТ «Таксомбанк» просило стягнути з відповідачів солідарно заборгованість, що виникла станом на 27.09.2022 року у розмірі 403 502, 49 грн, з яких: 361 052,17 грн - за тілом кредиту; 3, 49 грн – за річними процентам (у т.ч. простроченими); 42 446, 83 грн – за щомісячними процентами (у т.ч. простроченими).
Узагальнені доводи інших учасників
У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Кравченка О.С., просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на відсутність у позивача права вимагати дострокового повернення кредиту.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2025 року позов задоволено, з ОСОБА_1 та ФГ “Хлібороб” солідарно на користь АТ “ТАСКОМБАНК” стягнуто 403 502, 49 грн заборгованості за кредитним договором, що виникла станом на 27.09.2022 року, та 6 053,50 грн судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю виникнення кредитних правовідносин, солідарної відповідальності позичальників, неналежного виконання умов кредитування та переходом прав вимоги до позивача.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалите нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована неправильним визначенням розміру заборгованості, безпідставним нарахуванням відсотків за кредитом, відсутністю належних первинних документів, що підтверджують дійсність нарахованих сум.
Узагальнені доводи інших учасників 
Правом подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «ТАКСОМБАНК» не скористалося.

2.Мотивувальна частина
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи
Судом встановлено, що 26.02.2021 року між ТОВ “Фінансова компанія “Центр фінансових рішень” та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5695257263, за умовами якого останній отримав 424 353 грн кредитних коштів, зі сплатою процентів - щомісячних у розмірі 3 % від суми кредиту, річних – 0,01 % від суми боргу, строком на 60 місяців.
ОСОБА_1 зобов`язався здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у паспорті споживчого кредиту № 5257263, який є невід`ємною частиною договору (пункт 1.3 договору).
Пунктом 1.4 кредитного договору сторони визначили, що підписанням договору позичальник доручив кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за реквізитами та в рахунок оплати послуг, перелік яких наведений у п. 1.4 цього кредитного договору, а саме:
- на користь ТОВ “ФК “ЦФР” в рахунок погашення поточної заборгованості за діючим договором відповідача 1 № 3614674595 від 27.04.2020 року в сумі 252 068,89 грн. 
- на користь самого позичальника переказ на поточний рахунок за рахунок кредиту № НОМЕР_1 в сумі 97 931,11 грн.
- на рахунок ЗАТ “Страхова компанія “ТАС” в рахунок оплати страхових платежів, а саме за договорами страхування: № 5695257263-С від 26.02.2021 року в сумі 61 803 грн, № 5695257263-KMZ від 26.02.2021 року в сумі 650 грн., № 5695257263-ЛО від 26.02.2021 року в сумі 800 грн. 
- на користь ТОВ “ФК “ЦФР” оплата за електронний ключ доступу до додатку “SUPPORT.UA” SU5695257263 від 26.02.2021 року в сумі 600 грн.
За змістом п. 2.2 кредитного договору № 5695257263 цей договір, Паспорт кредиту № 5257263 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ “ФК “ЦФР” в редакції 04.05.2020 року складають єдиний кредитний договір.
Паспорт кредиту № 5257263 містить умови кредитування, з узгодженням процентів за користування кредитом за двома ставками: річних - у розмірі 0,01% від суми боргу, та щомісячних - у розмірі 3,00 % від суми кредиту, які мають сплачуватися згідно з графіком платежів. Реальна річна процентна ставка 63,84%. Пунктами 6, 7 погоджено графік платежів, за яким здійснюється періодичність внесення та розміри платежів за користування кредитом, визначено дати платежів у період з 26.02.2021 року до 22.01.2026 року, щомісячна сума, яка підлягає сплаті позичальником, з розбивкою на тіло, щорічні проценти, щомісячні проценти.
Того ж 26 лютого 2021 року, на забезпечення виконання умов кредитного договору, між ТОВ “ФК “ЦФР” та ФГ «Хлібороб» був укладений договір поруки, відповідно до пунктів 1.1., 1.4., 7.1.-7.3. якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником умов кредитного договору, на засадах солідарного боржника.
Згідно з розрахунком заборгованості, внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за період з 17.12.2021 року та станом на 27.09.2022 року виникла заборгованість у розмірі 403 502, 49 грн, з яких 361 052, 17 грн - за тілом кредиту (в т.ч. прострочена), 3, 49 грн – за річними процентами (в т.ч. прострочена) та 42 446, 83 грн – за щомісячними процентам (в т.ч. прострочена).
Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості та доводили б виконання боржником кредитних зобов`язань стороною відповідача суду не надано.
17.12.2021 року між ТОВ “ФК “ЦФР” та АТ “ТАСКОМБАНК” укладено договір факторингу № 171221, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язався відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги, та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору та підписується з ним одночасно. Відступлення прав вимоги від клієнта та їх перехід до фактора відбувається в момент підписання ними акту прийому-передачі реєстру прав вимоги, згідно додатку № 2.
Відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 року в ньому під порядковим номером 8447 значиться боржник ОСОБА_1 , та інформація щодо кредитного договору № 5695257263.
30.09.2022 року позивачем направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення-вимогу № 16982/70/1.1 про дострокове повернення кредиту згідно списку 79000 30.09.2022.
За клопотанням представника відповідача Чебановського В.В. у справі була призначена судова економічна експертиза, яка не була проведена у зв`язку з невиконанням клопотання експерта про надання додаткових доказів та через відсутність оплати з боку відповідача ОСОБА_1 .
Позиція апеляційного суду
Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки та розмір процентів визначаються кредитним договором. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Норми статей 525, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).
Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність", у якій зазначено, що факторинг – це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13 сформулювала висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Отже, належними та допустимими доказами у справі підтверджені факти укладання між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 кредитного договору № 5695257263 від 26.02.2021 року, укладення договору поруки між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» та Фермерським Господарством «Хлібороб», неналежне виконання позичальником умов договору щодо повернення належних кредитних коштів, а також перехід прав вимоги за цим договором до АТ "Таскомбанк".
Розмір заборгованості, яка станом на 27.09.2022 року складає 403 502, 49 грн, з них 361 052, 17 грн - за тілом кредиту (в т.ч. прострочена), 3, 49 грн – за річними процентами (в т.ч. прострочена) та 42 446, 83 грн – за щомісячними процентам (в т.ч. прострочена), підтверджується наданим позивачем розрахунком.
Не погоджуючись з визначеним позивачем розміром заборгованості, контрозрахунку заборгованості відповідач не надав, неправильність здійснення нарахувань суми боргу позивачем належними та допустимими доказами не довів.
Таким чином колегія суддів вважає, що здійснені позивачем нарахування відповідають умовам кредитного договору та договору факторингу, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – скасуванню.
Щодо судових витрат
Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Однак, з огляду на те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, витрати відповідача ОСОБА_1 залишаються за його рахунок.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий     Н.О.Тищук
Судді:      І.В.Лівінський
Н.О.Шаманська

---------------------------------
Повний текст постанови виготовлено 09 лютого 2026 року