ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24787/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року (головуючий суддя Рябчук О.С.) 
в адміністративній справі №160/24787/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся 04.08.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/24787/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить суд (а.с. 139-143):
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі № 160/24787/24.
В обґрунтування заяви про встановлення судового контролю зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі №160/24787/24 частково задоволено його вимоги та зобов`язано відповідача повторно розглянути його заяву від 26.03.2024 року з прийняттям відповідного рішення. Головним управлінням ПФУ у Дніпропетровській області не виконується рішення суду, навіть при вжитті заходів з примусового виконання рішення суду. Позивач вважає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі №160/24787/24 не було виконано в повному обсязі, тому є підстави для встановлення судового контролю за виконанням цього рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/24787/24 - відмовлено. 
Ухвала суду від 18.08.2025 року мотивована тим, що примусовий порядок виконання рішення ще не завершений, оскільки відсутні примусові дії Державної виконавчої служби стосовно відповідача, та без надання належної оцінки відповідним органом, суд не може стверджувати, що встановлені законом заходи примусового виконання рішення суду наразі є вичерпаними.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 18.08.2025 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, а заяву задовольнити. 
Вказує, що суд першої інстанції не посилається на жодну норму Закону, якою право звернення до суду в порядку ст. 382 КАС України пов`язано із завершенням виконавчого провадження.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали від 18.08.2025 року, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. 
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Матеріалами справи підтверджується, що Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі № 160/24787/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.03.2024 року про поновлення виплати пенсії у встановленому законодавством порядку та неприйняття відповідного рішення за результатами її розгляду.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2024 року про призначення пенсії з прийняттям відповідного рішення, з урахуванням висновків суду.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 403,73 грн.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 р. у справі №160/24787/24 набрало законної сили 02.04.2025 року після винесення Постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02.04.2025 року, якою апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області залишено без задоволення.
15.05.2025 року засобами поштового зв`язку Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №160/24787/24.
26.05.2025 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Дрижирук Ольгою Олександрівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №78175929 про примусове виконання виконавчого листа №160/24787/24 від 07.05.2025 року. 
За результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП за №78175929 стан ВП значиться «Відкрито». 
Водночас позивач вважає, що відповідачем протиправними не виконано рішення суду в повному обсязі, тому наявні підстави для встановлення судового контролю.
Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. 
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Таким чином право на судовий захист та судовий контроль є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
ЄСПЛ у своїх рішеннях виклав правову позицію, що право на справедливий суд є примарним, якщо судове рішення є невиконаним.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зазначено: виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист.
З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 
1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 
2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, відповідно до положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.
Отже використання, передбачених статтею 382 КАС України, інструментів здійснюється у випадках, коли є ознаки неналежного виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду у відповідній справі.
У свою чергу, згідно пункту 9 частини 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Матеріалами справим підтверджується, що 15.05.2025 року засобами поштового зв`язку Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №160/24787/24.
При цьому, 26.05.2025 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Дрижирук Ольгою Олександрівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №78175929 про примусове виконання виконавчого листа №160/24787/24 від 07.05.2025 року. 
Згідно з відомостями за виконавчим провадженням №78175929 відсутня постанова про закриття провадження, а виконавче провадження має стан «Відкрито».
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. 
Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". 
Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.
Водночас, завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").
При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.
Вказаний порядок встановлений ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема в ч.1 цієї статті зазначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. 
Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Частиною 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Суд першої інстанції аналізуючи вищезазначені норми дійшов висновку, що примусовий порядок виконання рішення ще не завершений, оскільки відсутні примусові дії Державної виконавчої служби стосовно відповідача, та без надання належної оцінки відповідним органом, суд не може стверджувати, що встановлені законом заходи примусового виконання рішення суду наразі є вичерпаними.
Водночас, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що суд першої інстанції не посилається на жодну норму Закону, якою право звернення до суду в порядку ст. 382 КАС України пов`язано із завершенням виконавчого провадження.
При цьому, в силу статті 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Також слід взяти до уваги, що судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.
Право на судовий захист та судовий контроль є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції не врахував вищезазначених конституційних норм, що призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю та зобов`язання відповідача подати звір про виконання вищезазначеного рішення суду.
З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у встановлення судового контролю та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі №160/24787/24.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції наявні підставі для задоволення заяви про встановлення судового контролю та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі № 160/24787/24
Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 312, 316, 321, 322, 327, 328, 329, 382 КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року - скасувати. 
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі № 160/24787/24 - задовольнити.
Встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі № 160/24787/24.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі № 160/24787/24 у строк 1 місяць з дня отримання копії зазначеної постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 06 січня 2026 року та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 238 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко