ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/60492/24 Суддя (судді) першої інстанції: Діска А.Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я., за участі представника позивача Скляра Д.Ю., представника відповідача -1Гери Г.Г., представника третьої особи Мосійчука Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Заступника керівника Харківської обласної прокуратури до Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Технокомсервіс», про визнання протиправними дій, рішення, визнання протиправним та скасування спеціального дозволу,

В С Т А Н О В И В : 

Рух справи.
17.12.2024 Харківська обласна прокуратура подала до Київського окружного адміністративного суду позов до Державної служби геології та надр України (відповідач 1), Державної комісії України по запасах корисних копалин (відповідач 2), в якому просить:
1. визнати протиправними дії Державної служби геології та надр України та Державної комісії України по запасах корисних копалин щодо державної реєстрації робіт - попередньої геолого-економічної оцінки запасів Октябрської площі вуглеводнів, апробації запасів у Державній комісії України по запасах корисних копалин - за формою № 3-гр за № У-13-192/1, апробування попередньо оцінених балансових запасів Октябрської площі вуглеводнів, яке оформлено протоколом від 15.08.2011 № 2352, видання спеціального дозволу на користування надрами від 14.10.2011 № 5394; 
2. визнати протиправним та скасувати рішення у формі протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 15.08.2011 № 2352; 
3. визнати протиправним та скасувати спеціальний дозвіл на користування надрами від 14.10.2011 № 5394, наданий Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Технокомсервіс» (надалі - ТОВ «Компанія «Технокомсервіс»), вид користування - видобування, вид корисної копалини - вуглеводні, назва родовища - Октябрська площа.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що прокуратурою було установлено факт порушення інтересів держави при видачі ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» спеціального дозволу на користування надрами, а саме усупереч нормам законодавства та з порушенням порядку надання такого дозволу.
При подачі позову позивач також подав клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом.
Вказане клопотання обґрунтовано тим, що підстави для звернення до суду з цим позовом виникли після отримання 02.10.2024 позивачем інформації та матеріалів від Держгеонадр, і після опрацювання отриманих документів, позивач звернувся з цим позовом і вважає, що причина пропуску є поважною і підлягає поновленню судом. 
Крім того, позивач зазначив, порушення має триваючий характер, оскільки спеціальний дозвіл, виданий ТОВ «Компанія «Технокомсервіс», є чинним, тобто підстави для звернення за захистом порушених інтересів держави не припинили існувати.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 відкрито було провадження та в якості третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, було залучено ТОВ «Компанія «Технокомсервіс».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.09.2025, після отримання клопотань відповідачів та третьої особи (т.1 56, 62, 130) про залишення позову без розгляду, було постановлено залишити позов без руху для надання додаткових доказів і пояснень щодо причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом (т.1 а.с.237). 
У час наданий судом, позивач не надав додаткових пояснень із зазначенням інших причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2025 адміністративний позов Заступника керівника Харківської обласної прокуратури до Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин, про визнання протиправним та скасування спеціального дозволу, залишено без розгляду, через пропущення строку звернення до суду з цим позовом без поважних причин.
Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції зазначив, що поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом або судом. У свою чергу, поважною причиною може бути обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який встановлений законом або судом та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Позивач подав апеляційну скаргу, в які просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що позивач вважає, що строк звернення до суду з цим позовом не пропущений, оскільки позивачем тільки після отримання 02.10.2024 інформації та матеріалів від Держгеонадр, було вирішено звернутися до суду з цим, внаслідок чого, вважає, що причина пропуску є поважною і підлягає поновленню судом (т.2 а.с.1).
Інші доводи апелянта аналогічні доводам заяви про поновлення строку.
Відповідач Державна служба геології та надр України надали відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про правильність висновків суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, оскільки ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» отримало спеціальний дозвіл на видобування корисних копалин у 2011 році (т.2 а.с.28).
Крім того, відповідачем Державною службою геології та надр України наголошено, що Харківська обласна прокуратура ще у 2021 році отримала інформацію про обставини видачі отримання ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» спеціального дозволу, з його листів №9242/01/02-21 та № 9243/01/02-21 від 08.06.2021, які були складені на запит Харківської обласної прокуратури № 15/3- 181вих. 21 від 25.05.2021.
Таким чином, ще у червні 2021 року позивач знав про обставини видачі ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» спеціального дозволу від 14.10.2011 № 5394, який позивач просить скасувати.
Зазначається також, що інформація про спеціальні дозволи на користування надрами (дійсні, недійсні та тимчасово припинені) та протоколи ДКЗ до 24.02.2022 містилася у відкритому доступі на сайті ДНВП «Геоінформ України» і позивач міг дізнатися про будь-які спеціальні дозволи, видані ТОВ «Компанія Технокомсервіс», і поважних причин щодо пропуску строку звернення до суду позивач не надав. 
Відповідач Державна комісія України по запасах корисних копалин та третя особа ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» також подали відзиви на апеляційну скаргу позивача (т.2 а.с.42 та 71).
Доводи цих учасників справи аналогічні їх позиції у суді першої інстанції та позиції відповідача Державної служби геології та надр України, а саме про правильність висновків суду першої інстанції щодо пропущення позивачем строку звернення до суду з цим позовом без поважних причин.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.
Після надходження судової справи до суду апеляційної інстанції, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2025, слухання справи призначено у відкрите судове засідання на 21.01.2026.
Слухання справи з поважних причин продовжувалось.
04.02.2026 у судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, представники відповідачів та третьої особи заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на таке. 

Обставини справи.
14.10.2011 ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» отримало спеціальний дозвіл на користування надрами №5394 на підставі Наказу Державної служби геології та надр України від 15.09.2011 №69 (т.1 а.с.48).
Протокол Державної комісії України по запасах корисних копалин №2352 від 15.08.2011 оприлюднювався на сайті Державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України», що входить до сфери управління Держгеонадра, та перебував у вільному доступі до введення Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні воєнного стану.
Наказ Держгеонадр України від 15.09.2011 №69 про надання спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» був опублікований на офіційному сайті суб`єкта владних повноважень у роздiлi «Архiв наказів за 2011 рік» та є доступним за посиланням: https://www.geo.gov.ua/diyalnist/nakazy/arhiv-nakaziv/.
Сам спеціальний дозвіл на користування надрами після його видачі 14.10.2011 до 24.02.2022 розміщувався на веб-сайті Державного науково-виробничого підприємства "Державний інформаційний геологічний фонд України".
Так, 25.05.2021 позивач звернувся до Державної служби геології та надр України з листом від 25.05.2021 №15/3-181вих-21 в якому зазначив, що опрацюванням даних, розміщених на офіційному сайті ДНВП «Геоінформ України», встановлено, що Державною службою геології та надр України 14.10.2011 надано ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» (код 33225738) спеціальний дозвіл на користування надрами №5394 з метою видобування вуглеводнів (промислова розробка) на Октябрській площі на території Зачепилівського та Красноградського районів Харківської області, строком на 20 років (т.1 а.с.31).
Також, у цьому листі зазначено, що право користування ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» надрами (вуглеводнів) Октябрського газоконденсатного родовища, на підставі спеціального дозволу на користування надрами від 14.10.2011 № 5394 підлягає припиненню.
Державна служба геології та надр України, на вказаний лист Харківської обласної прокуратури, листом від 08.06.2021 №9243/01/02-21 повідомила, що про відсутність правових підстав для зупинення дії та анулювання спеціального дозволу на користування надрам, наданого ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» (т.1 а.с. 21).
Також, встановлено, що 07.08.2023 Красноградська окружна прокуратура Харківської обласної прокуратури звернулась до Державної служби геології та надр України з листом № 59-3656 вих-23, в якому зазначила, що прокуратурою встановлено, що Державною службою геології та надр України 14.10.2011 надано ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» (код ЄДРПОУ 33225738) спеціальний дозвіл на користування надрами №5394 з метою видобування вуглеводнів (промислова розробка) на Октябрській площі на території Зачепилівського та Красноградського районів Харківської області та з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави, просили надати певну інформацію відносно ТОВ «Компанія «Технокомсервіс».
Державна служб геології та надр України листом від 31.08.2023 року №5071/03-4/2-23, надало відповідь Красноградській окружній прокуратурі Харківської обласної відповідь на їх запит та направило електронні документи відносно ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» (т.1 а.с.26).
Крім того, встановлено, що 19.08.2024 Державна служба геології та надр України на лист Офісу Генерального прокурора від 30.07.2024 № 12/1/1-326ВИХ-2 надала повторно на запит прокуратури електронні документи відносно ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» (т.1 а.с.20).
17.12.2024 Харківська обласна прокуратура звернулася до суду з цим позовом разом із заявою про поновлення строку на його подачу, яка була обґрунтована тим, що (дослівно) 02.10.2024 позивачем було отримано лист Державна служб геології та надр України від 19.08.2024 і опрацювавши його було встановлено порушення щодо видачі ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» спеціального дозволу на користування надрам (т.1 а.с.19). 
Вказані обставини підтверджені відповідними доказами. 

Нормативно-правове обґрунтування. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Слід зазначити, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Отже, положення КАС України встановлюють для позивача чіткі строки звернення до суду за захистом своїх прав, а в разі наявності поважних причин пропуску таких, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами та підтверджені належними доказами, процесуальне законодавство допускає можливість поновлення пропущених строків.
Колегія суддів вважає, що при визначенні початку цього строку підлягає з`ясуванню момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
При цьому, саме позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 КАС, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
У відповідності до змісту статті 121 КАС, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.
Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Висновки суду.
Отже, враховуючи встановлені обставини на наведені норми закону, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про пропущення позивачем строку звернення до суду з таким позовом, оскільки, позивач про порушення законодавства при видачі третій особі спеціального дозволу на користування надрам міг дізнатися ще у 2021 році, як зазначив суд першої інстанції, при отриманні на свій запит від 25.05.2021 №15/3-181вих-21, інформації від Державної служби геології та надр України листа від 08.06.2021 №9243/01/02-21, в якому говорилось про відсутність правових підстав для зупинення дії та анулювання спеціального дозволу на користування надрами, виданого ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» України від 15.09.2011 №69 (т.1 а.с. 21).
Державною службою геології та надр України 14.10.2011 надано ТОВ «Компанія «Технокомсервіс» (код 33225738) спеціальний дозвіл на користування надрами №5394 з метою видобування вуглеводнів (промислова розробка) на Октябрській площі на території Зачепилівського та Красноградського районів Харківської області, строком на 20 років (т.1 а.с.31).
Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 20.11.2019 у справі № 9901/405/19 та Верховним Судом у постанові від 27.11.2018 № 473/2236/17 вказано загальний підхід до визначення поважності пропуску процесуального строку, проте у цих рішеннях наголошено, що у кожній конкретній справі необхідно враховувати фактичні обставини справи для прийняття законного і обґрунтованого рішення щодо поновлення (або відмови у поновленні) строку на звернення до суду.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом або судом. У свою чергу, поважною причиною може бути обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який встановлений законом або судом та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Правові висновки щодо критеріїв поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду викладено також у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 820/1719/15, від 20.12.2018 у справі № 756/513/17, від 27.02.2019 у справі № 813/1211/17, від 16.09.2019 у справі № 120/3403/20-а, від 19.02.2020 у справі № 815/5271/16, від 17.06.2021 у справі № 570/4516/19, від 17.02.2022 у справі № 380/893/20, від 08.09.2022 у справі № 380/1598/22, від 16.06.2023 у справі № 520/986/22 та від 04.07.2023 у справі № 620/4707/22.
У Рекомендації Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені й ефективні органи.
Консультативна рада європейських прокурорів (далі - КРЄП), створена Комітетом міністрів Ради Європи 13.07.2005, у Висновку № 3 (2008) "Про роль прокуратури за межами сфери кримінального права" наголосила, що держави, у яких прокурорські служби виконують функції за межами сфери кримінального права, мають забезпечувати реалізацію цих функцій згідно з такими, зокрема, принципами: діючи за межами сфери кримінального права, прокурори мають користуватися тими ж правами й обов`язками, що й будь-яка інша сторона, і не повинні мати привілейоване становище у ході судових проваджень (рівність сторін); обов`язок прокурорів обґрунтовувати свої дії та розкривати ці причини особам або інститутам, задіяним або зацікавленим у справі, має бути встановлений законом.
Згідно з п. 2 Рекомендації CM/Rec (2012)11 щодо ролі державних прокурорів за межами системи кримінального судочинства, прийнятої Комітетом міністрів Ради Європи 19.09.2012, обов`язками та повноваженнями прокурора за межами системи кримінального провадження є представництво загальних та громадських інтересів, захист прав людини та основоположних свобод, а також підтримка верховенства права. При цьому обов`язки та повноваження прокурорів за межами кримінального судочинства мають завжди встановлюватися та чітко визначатися у законодавстві (п. 3 Рекомендації).
Таким чином, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, підстави та порядок звернення прокурора до адміністративного суду в порядку його представництва інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено та відмінно від реалізації права на звернення до суду самого суб`єкта владних повноважень. Початок перебігу строку, встановленого для звернення до суду суб`єкта владних повноважень, не пов`язується з моментом створення такого суб`єкта чи наділення його відповідними функціями та компетенцією, адже інше призводить до можливості держави через такі дії практично необмежено у часі реалізувати право на звернення з позовом за власним волевиявленням.
Отже, з огляду на викладене та встановлені у цій справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду із цим позовом, а повідомлені у заяві обставини пропуску цього строку (досудове врегулювання спору), не є поважними.
Крім того, слід відмітити, що суд першої інстанції надавав позивачу час для подачі додаткових пояснень і доказів, щодо наявності поважних причин пропуску строку подачі позову, залишаючи 11.08.2025 ухвалою суду позов без руху (т.1 а.с. 237). 
Судом першої інстанції правильно наведено обґрунтування свого висновку, прийнято до уваги судову практику Верховного Суду, та обговорені всі доводи сторін, в тому числі щодо триваючого порушення і обов`язків прокуратури моніторингу сайтів і реєстрів для виявлення порушень. 
Таким чином, всі наведені доводи апелянта не заслуговує уваги, оскільки не спростовує правильних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
Надаючи оцінку всім іншим доводам позивача, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Повний текст виготовлено 09.02.2026.
Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 р. - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Заступника керівника Харківської обласної прокуратури до Державної служби геології та надр України, Державної комісії України по запасах корисних копалин, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Технокомсервіс», про визнання протиправними дій, рішення, визнання протиправним та скасування спеціального дозволу - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова 

О.В. Епель

В.В. Файдюк