РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року 	справа № 580/12987/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом громадської організації "Золотоніське товариство мисливців та рибалок" до Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Черкаська обласна рада про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
24.11.2025 року районна громадська організація "Золотоніське товариство мисливців та рибалок" , звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила: 
- визнати протиправною бездіяльність Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства щодо неприйняття рішення за результатами розгляду листа про погодження Наказу «Про проведення полювання в угіддях районної громадської організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» та зобов`язати розглянути вказаний лист.
Ухвалою судді Орленко В.І. від 03.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
В подальшому, 09.12.2025 року представником позивача подано заяву про зміну предмету позову, у відповідності до якої останній просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства оформлене листом від 26.11.2025 № 03-12/1302 про відмову у погодженні Наказу від 10.10.2025 за №2/25 «Про проведення полювання в угіддях ЗРО «Золотоніське ТМР» на сезон полювання 2025/2026»; 
- зобов`язати Центрально-західного міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства повторно розглянути лист про погодження Наказу від 10.10.2025 за №2/25 «Про проведення полювання в угіддях районної громадської організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» з урахуванням оцінки суду, наданої у рішенні.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначив, що Відповідач, виконуючи владно-управлінські (адміністративні) функції, порушивши встановлені чинним законодавством України порядок та строки розгляду звернення Позивача щодо погодження наказу «Про проведення полювання в угіддях районної громадської організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» прийняв необґрунтоване та безпідставне (свавільне) рішення про відмову у погодженні наказу від 10.10.2025 за №2/25 «Про проведення полювання в угіддях ЗРО «Золотоніське ТМР» на сезон полювання 2025/2026», що виданий районною громадською організацією «Золотоніське товариство мисливців та рибалок», оформлене листом від 26.11.2025 № 03-12/1302. Додатково наголошено, що Відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення не враховано, що районна громадська організація «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» і Золотоніська районна громадська організація мисливців і рибалок є однією і тією самою юридичною особою, що підтверджується кодом ЄДРПУО 25989006 і що першочерговим рішенням Черкаської районної ради від 29.05.2003 № 9-9 право користування мисливськими угіддями надано саме районній громадській організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок». Окрім того, зазначено, що районна громадська організація «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» не може нести негативні наслідки допущення третьою особою (яка теж є суб`єктом владних повноважень) неточностей під час внесення змін до рішення Черкаської районної ради від 29.05.2003 № 9-9.
У відзиві Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства зазначено, що Відповідач вважає позовну заяву необґрунтованою, такою, що не підлягає задоволенню, оскільки рішенням Черкаської обласної ради від 28.10.2005 № 24-24/IV внесено зміни до рішення від 29.05.2003 № 9-9 та надано у користування мисливські угіддя загальною площею 57 629 га Районній громадській організації Золотоніського товариства мисливців та рибалок. Рішенням Черкаської обласної ради від 10.11.2006 № 5-10/V рішення від 29.05.2003 № 9-9 викладено у новій редакції, при цьому користувачем мисливських угідь визначено «Золотоніську районну громадську організацію товариства мисливців та рибалок». Разом із тим, за заявою громадянина ОСОБА_1 від 10.11.2024 та з урахуванням листа Черкаської обласної ради від 31.05.2021 № 03-68/Ш-225, Відповідачем було встановлено, що мисливські угіддя площею 57 629 га надано саме юридичній особі з найменуванням, зазначеним у рішенні обласної ради від 10.11.2006 № 5-10/V, тоді як рішеннями, прийнятими після цієї дати, мисливські угіддя районній громадській організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» не надавалися. З огляду на зазначене, а також з метою перевірки правового статусу суб`єкта, який звернувся за погодженням наказу, Відповідачем у межах наданих повноважень було зібрано та проаналізовано реєстраційні документи юридичних осіб, зокрема копії свідоцтв про державну реєстрацію та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 16.12.2024 № 34249771. Аналіз цих документів підтвердив, що найменування юридичної особи, яка звернулася до Відповідача, не відповідає найменуванню користувача мисливських угідь, зазначеному у рішеннях Черкаської обласної ради, що свідчить про правомірність оскаржуваного рішення.
22.12.2025 Позивач надав до суду відповідь на відзив, де зазначив, що зміна найменування юридичної особи не впливає на правоздатність цієї особи, позаяк залишається однією й тією ж особою, з тим же ідентифікаційним кодом незалежно від найменування (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.08.2020 у справі № 923/37/20 та від 23.12.2021 у справі № 910/14944/13.
26.12.2025 представник Відповідача через підсистему «Електронний суд» надав до суду заперечення (на відповідь на відзив), де зазначив, що назва громадської організації у рішенні обласної ради має істотне юридичне значення, оскільки саме забезпечує законність, точність, однозначність і прив`язку права користування мисливськими утіддями до конкретної юридичної особи. За відсутності такої визначеності у Відповідача були відсутні правові підстави для погодження спірного наказу.
30.12.2025 представник Позивача надав до суду пояснення, де зазначив, що заперечення (на відповідь на відзив) не можуть бути взяті до уваги, оскільки подані суб"єктом владних повноважень з пропуском строку, встановленого судом. Зауважив, що останній день трьохденного строку на подання заперечення закінчився 26.12.2025.
Крім того у поясненні від 30.12.2025 зазначив, що рішення Черкаської обласної ради від 10.11.2006 № 5-10/V прийнято на підставі подання Черкаського обласного управління лісового господарства, тому Відповідачеві повинно бути відомо код ЄДРПОУ юридичної особи «Золотоніська районна громадська організація товариства мисливців та рибалок» (який є ідентичним коду ЄДРПОУ Районної громадської організації Золотоніського товариства мисливців та рибалок).
31.12.2025 представник Відповідача через підсистему «Електронний суд» надав до суду пояснення, де зазначив, що 23.12.2025 Відповідачу вручено відповідь на відзив Позивача у справі №580/12987/25. 26.12.2025 представником Відповідача подано заперечення на відповідь на відзив шляхом доставки інформації в додаток в ЕС, що підтверджується карткою руху документу. Повідомлення про доставку документу в кабінет та повідомлення на е-mail надійшли зазначеним числом.
Оцінюючи питання щодо дотримання відповідачем строку на подання заперечення (на відповідь на відзив) з урахуванням доводів сторін, суд зазначає, що до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені встановлюються судом.
Ухвалою про віддкриття провадження у справі встановлено строк для подання заперечення протягом трьох днів з дня отримання відповіді на відзив.
Згідно картки руху документа (відповіді на відзив), відповідь на відзив була доставлена до електронного кабінету відповідача 22.12.2025 після 17.00. Отже відповідь на відзив вважається врученою відповідачу 23.12.2025.
Відповідно до ст.164 КАС України у запереченні Відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених Позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач дотримався встановленого судом строку для подання заперечення, оскільки отримав відповідь на відзив 23.12.2025, а заперечення на відповідь на відзив подав до суду 26.12.2025 шляхом доставки інформації в додаток в ЕС, що підтверджується карткою руху документу.
Відтак, клопотання представника позивача про застосування наслідків пропущення відповідачем строку на подання заперечення (залишити заперечення без розгляду) до задоволення не належить.
Від третьої особи - Черкаської обласної ради документи щодо визначення правової позиції до суду не надходили.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Так, матеріалами справи встановлено, що 10.10.2025 року районна громадська організація «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» керуючись статтею 19 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» звернулась до Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства з листом про погодження наказу від 10.10.2025 року №2/25 «Про проведення полювання в угіддях районної громадської організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок».
Листом від 27.10.2025 року № 03-12/1193 Відповідач повідомив, що для вирішення питання погодження наказу, повторно пропонує надати рішення обласної ради та інші документи, які підтверджують користування мисливськими угіддями саме районною громадською організацією «Золотоніське товариство мисливців та рибалок».
В подальшому, 26.11.2025 року Центрально-Західним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства було прийнято рішення про відмову у погодженні наказу від 10.10.2025 року за №2/25 «Про проведення полювання в угіддях ЗРО «Золотоніське ТМР» на сезон полювання 2025/2026», що виданий районною громадською організацією «Золотоніське товариство мисливців та рибалок».
Вважаючи вказане рішення протиправним, оскільки при його прийнятті Відповідач порушив статтю 19 Конституції України (діяв не на підставі не у межах та не у спосіб, встановлений чинним законодавством), статтю 6, частину 2 статті 34 (якою передбачено, що справа за заявою особи вирішується протягом розумного строку, але не більше тридцяти календарних днів після надходження заяви), статті 69, 71 Закону України від 17.02.2022 № 2073-IX «Про адміністративну процедуру», Позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Законом, що визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності юридичних і фізичних осіб у галузі мисливського господарства та полювання, забезпечує рівні права усім користувачам мисливських угідь у взаємовідносинах з органами державної влади щодо ведення мисливського господарства, організації охорони, регулювання чисельності, використання та відтворення тваринного світу є Закон України «Про мисливське господарство та полювання» від 22.02.2000 № 1478- III (далі – Закон № 1478) 
Відповідно до статті 1-1 Закону № 1478 встановлено, що відносини у галузі мисливського господарства та полювання регулюються Конституцією України, законами України «Про тваринний світ», цим Законом та іншими нормативноправовими актами. Відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів у галузі мисливського господарства та полювання регулюються Законом України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Частиною 2 статті 19 Закону № 1478 встановлено, що строки полювання (конкретна дата відкриття та закриття полювання на певний вид мисливських тварин, дні полювання протягом тижня) та порядок його здійснення, а також норма добування мисливських тварин визначаються користувачем мисливських угідь у межах строків, визначених цим Законом, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями та доводяться користувачами мисливських угідь до відома громадськості.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративна справа (далі - справа) - справа, що стосується публічноправових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом. 
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб). 
Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» встановлено, що адміністративний орган - орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що Відповідач є адміністративним органом, до якого Позивач звернувся за отриманням адміністративного акта – а саме погодженням Наказу «Про проведення полювання в угіддях районної громадської організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок».
Частиною 2 статті 34 Закону України «Про адміністративну процедуру» встановлено, що у разі якщо законом не визначено граничний строк вирішення окремої категорії справ, справа за заявою особи вирішується протягом розумного строку, але не більше тридцяти календарних днів після надходження заяви, а в разі проведення слухання у справі - не більше сорока п`яти календарних днів з дня реєстрації заяви адміністративним органом. 
Згідно частини 1 статті 69 Закону України «Про адміністративну процедуру» визначено, що за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт.
Відповідно до статті 71 Закону України «Про адміністративну процедуру» встановлено, що письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин. У вступній частині зазначаються найменування адміністративного органу, дата прийняття адміністративного акта та його реєстраційний номер, відомості в обсязі, достатньому для встановлення особи адресата адміністративного акта, та його контактні дані. Мотивувальна частина адміністративного акта складається згідно з вимогами цього Закону. У резолютивній частині адміністративного акта зазначається суть прийнятого за результатами розгляду справи рішення.
Так, приймаючи спірне рішення Відповідач виходив з того, що мисливські угіддя площею 57629 га надано саме юридичній особі з найменуванням, зазначеним у рішенні обласної ради від 10.11.2006 № 5-10/V, тоді як рішеннями, прийнятими після цієї дати, мисливські угіддя районній громадській організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» не надавалися, що на думку Відповідача свідчить про те, що найменування юридичної особи, яка звернулася із спірною заявою не відповідає найменуванню користувача мисливських угідь, зазначеному у рішеннях Черкаської обласної ради.
На думку суду, вказані висновки Відповідача є передчасними, необґрунтованими належними та достатніми доказами, з огляду на наступне.
Суд визнає критичним твердження Відповідача, щодо відсутності рішення, яким надано у користування мисливські угіддя саме Районній громадській організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» , оскільки пунктом 5 рішення Черкаської обласної ради від 28.10.05 № 24-24/ІУ, яким рішення від 29.05.2003 № 9-9 доповнено новими пунктами, саме: Районній громадській організації Золотоніського товариства мисливців та рибалок надано у користування мисливські угіддя площею 57629 га.
Суд наголошує, що районна громадська організація «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» не може нести негативні наслідки допущення суб`єктом владних повноважень неточностей під час внесення змін до рішення Черкаської районної ради від 29.05.2003 № 9-9. 
Згідно з практикою ЄСПЛ ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67). 
У відповідності до правової позиції Верховного суду - зміна найменування юридичної особи не впливає на правоздатність цієї особи, позаяк залишається однією й тією ж особою, з тим же ідентифікаційним кодом незалежно від найменування (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.08.2020 у справі № 923/37/20 та від 23.12.2021 у справі № 910/14944/13. 
В даному контексті суд зазначає, що з моменту надання Районній громадській організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» права користування мисливськими угіддями площею 57629 га і до моменту подання даної позовної заяви юридична особа хоча і змінювала найменування (зокрема мала найменування Золотоніська районна організація Українського товариства мисливців і рибалок – підтверджується копією свідоцтва від 11.06.2001 серії А00 № 157882 (додано до позову) та витягом з ЄДР), проте жодного разу не змінювала ідентифікаційний код (ЄДРПУО 25989006), що свідчить про те, що Позивач є однією й тією ж особою якій надано право користування мисливськими угіддями площею 57629 га рішенням Черкаської обласної ради від 28.10.05 № 24-24/ ІУ та яку помилково зазначено у рішенні Черкаської обласної ради від 10.11.2006 № 5-10/V, як «Золотоніська районна громадська організація товариства мисливців та рибалок».
Окрім цього суд наголошує, що Конституційний Суд України у рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46 частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дійшов висновку, що системний аналіз положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування. Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Водночас, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання (аналогічні висновки сформовано Верховним Судом, зокрема у постанові від 29.07.2025 у справі № 320/33155/23. 
З огляду на викладене, рішенням Черкаської обласної ради від 10.11.2006 № 5-10 Позивача не позбавляли і не могли позбавити права користування угіддями, наданим рішенням Черкаської обласної ради від 28.10.2005 № 24-24/ІУ, а негативні наслідки від помилки державного органу допущеної в найменуванні Позивача у рішенні від 10.11.2006 № 5-10 не можуть покладатися на Позивача.
Щодо покликання Відповідача на постанову Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 910/16831/20, суд зазначає, що таке посилання є безпідставним, оскільки в ЄДРСР за вказаним Відповідачем номером справи відсутні рішення Верховного Суду.
З урахуванням вказаного суд дійшов висновку, що рішення Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства оформлене листом від 26.11.2025 № 03-12/1302 про відмову у погодженні наказу від 10.10.2025 за №2/25 «Про проведення полювання в угіддях РГО «Золотоніське ТМР» на сезон полювання 2025/2026», що прийнято з порушенням строку на його ухвалення, порушує права Позивача на вільне користування майном, не грунтується на положеннях чинного законодавства, в зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню, адже в даному випадку Відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Приймаючи оскаржуване рішення, Відповідач не дотримався вимог законодавства, зокрема принципів законності, обґрунтованості, пропорційності та належного адміністративного розсуду, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача. Відповідачем не було надано належної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, не враховано вимоги спеціального законодавства у сфері мисливського господарства та не забезпечено повного і всебічного розгляду поданого листа.
Водночас суд, відповідно до усталеної практики Верховного Суду, не може підміняти собою орган публічної влади, вирішуючи питання, що належать до його дискреційних повноважень. Тому суд не уповноважений самостійно погоджувати або не погоджувати відповідний наказ, однак має право та обов`язок зобов`язати відповідача повторно розглянути питання, усунувши допущені порушення та врахувавши правову позицію суду.
А тому, з метою реального та ефективного відновлення порушеного права Позивача, а також забезпечення виконання завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, належним способом судового захисту у даній справі є зобов`язання Відповідача повторно розглянути лист про погодження Наказу від 10.10.2025 № 2/25 «Про проведення полювання в угіддях районної громадської організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки та висновків суду. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.
Доводи Відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву судом розцінюються критично, висновків суду не спростовують та не змінюють. 
Керуючись статтями 2, 5-16, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства оформлене листом від 26.11.2025 № 03-12/1302 про відмову у погодженні Наказу від 10.10.2025 за №2/25 «Про проведення полювання в угіддях ЗРО «Золотоніське ТМР» на сезон полювання 2025/2026». 
Зобов`язати Центрально-західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства повторно розглянути лист громадської організації "Золотоніське товариство мисливців та рибалок" про погодження Наказу від 10.10.2025 за №2/25 «Про проведення полювання в угіддях районної громадської організації «Золотоніське товариство мисливців та рибалок» та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду у даній справі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (код ЄДРПОУ 44979060) на користь громадської організації "Золотоніське товариство мисливців та рибалок" (РНОКПП 25989006) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім грн.) 00 коп.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.
Копію рішення направити сторонам справи.
Рішення суду складене 05.01.2026.

Суддя 	Валентина ОРЛЕНКО