ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року 
м. Київ

справа № 420/38331/24
адміністративне провадження № К/990/23221/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року (головуючий суддя Танцюра К.О.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року (головуючий суддя Федусик А.Г., судді Семенюк Г.В., Шляхтицький О.І.) 
у справі №420/38331/24 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 
про зобов`язання вчинити певні дії,
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій, встановлені судами попередніх інстанцій обставини:
1. У грудні 2024 року   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром пенсійних виплат ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01 березня 2024 року виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова №185), та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова №713), у розмірі 2000 грн (на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №360/355/24) без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених сум.
1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що ГУ ПФУ в Одеській області протиправно відмовило ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01 березня 2024 року пенсії без обмеження максимальним розміром. Позивач, посилаючись на норми діючого законодавства та практику Верховного Суду, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
2. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром пенсійних виплат ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01 березня 2024 року виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №185, без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
3. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
4. Під час розгляду справи суди попередніх інстанцій встановили, що:
4.1.   ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку у ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
4.2. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року у справі №360/870/23 зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області» від 12 травня 2023 року №ЛК-0072 та фактично сплачених сум.
4.3. На виконання вищезазначеного рішення суду позивачу проведено перерахунок пенсії, однак з 01 березня 2024 року пенсію обмежено максимальним розміром.
4.4. З 01 березня 2024 року пенсію нараховано в розмірі 24390,54 грн, що включає: основний розмір пенсії - 14313,08 грн; індексація за 2022 рік - 2504,79 грн; індексація за 2023 рік - 1500,00 грн; індексація за 2024 рік - 1500,00 грн; збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 14313,08 грн - 3578,27 грн.; підвищення та надбавки 944,40 грн та 50,00 грн. Проте, з урахуванням максимального розміру пенсії, до виплати встановлено 23610,00 грн.
4.5. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №360/355/24 зобов`язано ГУПФУ в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою №713, у розмірі 2000 гривень.
4.6. Відповідачем здійснено з 01 березня 2024 року перерахунок пенсії позивача, розмір якої обмежено максимальним розміром, та припинено виплату доплати у розмірі 2000 грн, передбачену Постановою №713.
4.7. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.
5. Суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що обмеження максимального розміру пенсії для осіб, пенсія яких призначена за Законом № 2262-ХІІ, є протиправним, оскільки частину сьому статті 43 цього Закону визнано неконституційною рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 і вона втратила чинність. Застосування Пенсійним фондом обмеження пенсії після 20 грудня 2016 року суперечить статті 17 Конституції України, яка гарантує безумовний соціальний захист військовослужбовців та прирівняних до них осіб. 
Позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713, у розмірі 2000 грн (на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №360/355/24), суд вважав передчасними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки відновленню підлягає лише порушене право та в даному випадку відсутні об`єктивні підстави вважати, що після здійснення перерахунку пенсії будуть порушені права позивача та враховуючи, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
6. Суд апеляційної інстанції в частині вимог, у яких було відмовлено, виходив з того, що щомісячна доплата до пенсії в розмірі 2000 грн, передбачена Постановою №713, має тимчасовий характер і виплачується лише до моменту перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій осіб після 01 березня 2018 року. За висновками суду апеляційної інстанції перерахунок пенсії позивача було здійснено саме у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що призвело до збільшення розміру пенсії понад суму зазначеної доплати, незалежно від того, що такий перерахунок відбувався на виконання судового рішення. За цих обставин були відсутні правові підстави для подальшої виплати доплати, передбаченої Постановою №713. Водночас суд першої інстанції дійшов правильного результату відмови в цій частині позову, але помилково обґрунтував його передчасністю вимог, у зв`язку з чим мотивувальну частину рішення було змінено. 
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги, заперечень (відзиву) на касаційну скаргу:
7. Місько В.М. подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01 березня 2024 року виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова №185), та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова №713), у розмірі 2000 грн (на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №360/355/24) без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених, ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
7.1. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі слугувало неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України).
Зокрема скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови не врахував висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у справі №420/2473/22.
7.2. Позивач звертає увагу, що судами першої та апеляційної інстанцій не взято до уваги, що відповідач на виконання приписів Постанови №713 у сумі 2000 грн (на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №360/355/24), проте не виплачує пенсію у повному обсязі, посилаючись на обмеження пенсійних виплат максимальним розміром.
Стверджує, що на момент звернення з позовом до суду відповідач нарахував щомісячну доплату відповідно до Постанови №713 в розмірі 2000 грн, проте не виплачував її з огляду на обмеження виплати розміру пенсії максимальним розміром
Також зазначає, про помилкове застосування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, сформованих у справі №400/6254/24, оскільки спірні правовідносини не є подібними.
Позивач звертає увагу суду касаційної інстанції на те, що ним не заявлялась позовна вимога щодо нарахування 2000 грн щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713, оскільки така доплата вже нарахована, однак не виплачується через обмеження пенсійної виплати максимальним розміром. 
8. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:
9. Під час розгляду касаційної скарги колегія суддів враховує приписи частин 1-2 статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
10. Згідно з вимогами касаційної скарги позивач не погоджується із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій в частині відмови у зобов`язанні відповідача здійснити виплату ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713, у розмірі 2000 грн (на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №360/355/24).
11. Інша частина позовних вимог щодо обмеження максимальним розміром пенсійних виплат ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року, яка була задоволена судами, позивачем не оскаржується.
12. Між тим вимога, на якій наполягає позивач, фактично спирається на судове рішення у справі №360/355/24, про що він сам вказав, сформулювавши позовні вимоги відповідним чином.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/) рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №360/355/24 є чинним, скасовано в апеляційному чи касаційному порядках не було.
За змістом цього рішення ГУ ПФУ в Луганській області було зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою №713, у розмірі 2000 грн.
13. У касаційній скарзі та позовній заяві позивач зазначає, що на виконання судового рішення у справі №360/355/24 відповідачем проведено перерахунок пенсії, нараховано щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, однак з 01 березня 2024 року пенсію обмежено максимальним розміром.
14. Оцінюючи правомірність дій пенсійного органу, суд першої інстанції визнав протиправним обмеження пенсії позивача максимальним розміром, однак вважав передчасним зобов`язання здійснити виплату пенсії з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. Натомість апеляційний суд розглянув цю вимогу по суті та дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 права на таку доплату.
15. Враховуючи встановлені обставини судами попередніх інстанцій, колегія суддів приходить до переконання, що наявність права у ОСОБА_1 на щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою №713, у розмірі 2000 грн вже вирішувалось у межах розгляду іншої справи №360/355/24, а тому у справі №420/38331/24 це питання не може бути повторно розглянуто.
16. В контексті спірних правовідносин варто зазначити про рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», в пункті 41 якого йдеться про те, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії»).
17. Колегія суддів зазначає, що відповідно до принципу правової визначеності та принципу res judicata судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання і не може бути предметом повторного судового розгляду між тими самими сторонами, з того самого предмета та з тих самих підстав.
18. Невиконання або неналежне виконання судового рішення не є підставою для повторного розгляду вже вирішеного адміністративного спору та не може усуватися шляхом ухвалення нового судового рішення, яке за своїм змістом дублює або замінює раніше постановлене. Виконання судових рішень забезпечується у порядку, визначеному законом, зокрема шляхом здійснення виконавчого провадження.
19. Разом з тим звернення до адміністративного суду є допустимим у разі, якщо предметом позову є не повторне вирішення спору по суті, а захист нового або похідного права, порушеного внаслідок бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання судового рішення, або оскарження протиправної поведінки такого суб`єкта після набрання судовим рішенням законної сили.
20. Отже, подання позову, спрямованого виключно на примусове виконання судового рішення або на повторне зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії, вже визначені судовим рішенням, що набрало законної сили, суперечить принципу остаточності судового рішення та є процесуально неприпустимим. Водночас позовні вимоги, що ґрунтуються на нових юридичних фактах, які виникли після ухвалення такого рішення, та спрямовані на захист самостійного права, не порушують принцип res judicata і підлягають судовому розгляду по суті.
21. Варто також зазначити, що обмеження пенсійним органом розміру пенсії позивача максимальним розміром не відміняє факту наявності чинного рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №360/355/24, яке досі не виконано у повному обсязі суб`єктом владних повноважень.
22. За змістом частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
23. З указаної норми слідує, що повторний розгляд уже вирішеного спору не відповідає завданню адміністративного судочинства, оскільки не спрямований на захист порушеного права, а фактично підміняє стадію виконання судового рішення.
24. Статті 14 та 370 КАС України визначають остаточність та обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
25. Дійсно, позов ОСОБА_1 не містив обґрунтувань щодо права на щомісячну доплату у розмірі 2000 грн, лише констатацію нарахування цієї суми на виконання судового рішення в іншій справі та її невиплата у зв`язку з обмеженням пенсії максимальним розміром. Натомість сформовані позивачем матеріально-правові вимоги містять вказівку на щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою №713, у розмірі 2000 грн, тим самим, частково дублюються вимоги як у справі №360/355/24.
26. Таким чином, оскільки існує рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №360/355/24, яке набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного органу нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену Постановою №713, у розмірі 2000 гривень, то підстави для задоволення цих самих вимог за той же період немає.
27. З цих же підстав Суд не оцінює доводи касаційної скарги щодо неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, сформованих у справі №420/2473/22.
28. Відтак, суд апеляційної інстанції помилково вдався до оцінки права на щомісячну доплату до пенсії, яке позивачу вже було присуджено в межах іншого провадження, а суд першої інстанції невірно визначив підставу для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.
29. Відповідно до частин першої - четвертої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
30. Під час розгляду справи Верховним Судом встановлено, що судами першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні частини вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01 березня 2024 року виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова №185), та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова №713), у розмірі 2000 грн (на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №360/355/24) без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених сум, проте суди допустили неправильне застосування норм процесуального права в частині мотивів відмови у задоволенні цих вимог.
31. За таких обставин у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити, а оскаржувані рішення - змінити у їх мотивувальних частинах.
Керуючись статтями 343, 349, 351, 352, 359 КАС України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Змінити мотивувальні частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року в частині відмови у задоволенні вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01 березня 2024 року виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у розмірі 2000 грн (на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року у справі №360/355/24) без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених сум, виклавши їх в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і не оскаржується.

Головуючий суддя В.М. Шарапа

Судді: Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін