Справа № 496/5653/25
Провадження № 1-кп/496/97/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря – ОСОБА_2 , 
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія, Кілійського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, який не працює, який має середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
У ОСОБА_4 в невстановлений судом час та місце, виник кримінально-протиправний корисливий умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. З цією метою, 14.08.2024, приблизно о 16 годин 15 хвилини, ОСОБА_4 прибув до магазину «Точка», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, село Троїцьке, вулиця Івана Роти, 86-Б, де помітив раніше не знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи власний кримінально-протиправний умисел, приблизно о 16:15 годині 14.08.2025, діючи умисно, з корисливим мотивом, підійшов до ОСОБА_5 та попросив у останнього мобільний телефон для здійснення дзвінка, пообіцявши його відразу повернути. В свою чергу, ОСОБА_5 , не підозрюючи про протиправний намір раніше йому не знайомого ОСОБА_4 , добровільно передав останньому для здійснення телефонного дзвінка власний мобільний телефон марки «IPhone 7», сірого кольору, імеі НОМЕР_1 , з встановленою у ньому сім картою № НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_5 не усвідомлює його кримінально-протиправного наміру та не спостерігає за його діями, з належним останньому мобільним телефоном марки «IPhone 7», сірого кольору, імеі НОМЕР_1 , з встановленою у ньому сім картою № НОМЕР_2 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку, тим самим розпорядився майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальний збиток у розмірі 3890 гривень.
Не зупиняючись на досягненому, ОСОБА_4 , 15.08.2025 приблизно о 17 годині 03 хвилини, перебуваючи поряд з магазином «Точка», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, село Яськи, вулиця Центральна, 37/2, помітив раніше не знайому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи власний кримінально-протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, приблизно о 17 години 03 хвилини 15.08.2025, діючи повторно, з корисливим мотивом, підійшов до ОСОБА_6 та попросив у останньої мобільний телефон для здійснення дзвінка, пообіцявши його відразу повернути. В свою чергу, ОСОБА_6 , не підозрюючи про протиправний намір раніше їй не знайомого ОСОБА_4 , приблизно о 17 годині 03 хвилини, добровільно передала останньому для здійснення телефонного дзвінка власний мобільний телефон марки «IPhone 8», червоного кольору, імеі: 1: НОМЕР_3 , 2: НОМЕР_4 , з встановленою у ньому сім картою № НОМЕР_5 , після чого ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_6 не усвідомлює його протиправного наміру та не спостерігає за його діями, з належним останній телефоном марки «IPhone 8», червоного кольору, імеі: 1: НОМЕР_3 , 2: НОМЕР_4 , з встановленою у ньому сім картою № НОМЕР_5 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку, тим самим розпорядився вказаним майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальний збиток у розмірі 5333 гривень.
В подальшому ОСОБА_4 , 16.08.2025, приблизно о 15 годині 39 хвилини, перебуваючи біля кав?ярні «COFFEE STYLE», що за адресою: Одеська область, Одеський район, місто Біляївка, вулиця Отамана Головатого, 144 помітив раніше не знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи власний кримінально-протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, у період часу з 15 години 39 хвилини по 15 годину 41 хвилин 16.08.2025, діючи повторно, з корисливим мотивом, підійшов до ОСОБА_7 та попросив у останнього мобільний телефон для здійснення дзвінка, пообіцявши його відразу повернути. В свою чергу, ОСОБА_7 , не підозрюючи про кримінально-протиправний намір раніше йому не знайомого ОСОБА_4 , добровільно передав останньому для здійснення телефонного дзвінка власний мобільний телефон марки «Redmi Note 12», чорного кольору, імеі: 1: НОМЕР_6 , 2: НОМЕР_7 , з встановленою у ньому сім картою № НОМЕР_8 , після чого ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_7 не усвідомлює його протиправного наміру та не спостерігає за його діями, з належним останньому телефоном марки «Redmi Note 12», чорного кольору, імеі: 1: НОМЕР_6 , 2: НОМЕР_7 , з встановленою у ньому сім картою № НОМЕР_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку, тим самим розпорядився вказаним майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальний збиток у розмірі 4140 гривні.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_4 18.08.2025 о 18 годині 08 хвилини прибув до магазину «Точка», що за адресою: Одеська область, Одеський район, село Градениці, вулиця Центральна, 71А, де помітив раніше не знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи власний кримінально-протиправний умисел, діючи повторно, з корисливим мотивом, підійшов до ОСОБА_8 та попросив у останнього мобільний телефон для здійснення дзвінка, пообіцявши його відразу повернути. В свою чергу, ОСОБА_8 , не підозрюючи про кримінально-протиправний умисел раніше йому не знайомого ОСОБА_4 , приблизно о 18 годині 08 хвилин цього ж дня, добровільно передав останньому для здійснення телефонного дзвінка власний мобільний телефон марки «HUAWEI P Smart +», синього кольору, імеі: 1: НОМЕР_9 , 2: НОМЕР_10 , з встановленою у ньому сім картою № НОМЕР_11 , після чого ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_8 не усвідомлює його протиправного наміру та не спостерігає за його діями, оскільки пішов за продуктами, з належним останньому телефоном марки «HUAWEI P Smart +», синього кольору, імеі: 1: НОМЕР_9 , 2: НОМЕР_10 , з встановленою у ньому сім картою № НОМЕР_11 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку, тим самим розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальний збиток у розмірі 3330 гривень.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що все відшкодував потерпілим, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Під час судового засідання пояснив, що висновки для себе зробив та бажає стати на шлях виправлення.
До судового засідання потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не з`явилися, але надали до суду заяви, просили розглянути справу у їх відсутність, міру покарання залишили на розсуд суду, жодних претензій до обвинуваченого не мають.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Дії обвинувачуваного ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), та за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття та повне відшкодування завдано шкоди.
Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. 
Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
За приписом ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, а також приймає до уваги позицію потерпілих, які просили призначити покарання на розсуд суду, жодних претензій не мають, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, відшкодування повністю завданої шкоди, обставин, які обтяжують покарання не встановлено та призначає покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 та ч.2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.
Водночас, визначаючи справедливе покарання засудженій особі, суд виходить із положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, у рішенні Європейського суду по справі від 03.10.2002 року «Бемер проти Німеччини» (Bohmer v. Germany), заява № 37568/97, зазначено: «…Суд насамперед відзначає, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз, кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати у зв`язку з відстрочкою...».
З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, якщо він у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, підстави для його застосування до набрання вироком законної сили відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту накладеного ухвалами суду - підлягають скасуванню.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі заявлений не був. 
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 190 КК України - 1 рік обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 190 КК України - 2 роки обмеження волі.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду – 11.02.2026 року.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 26.08.2026 року (справа № 496/5368/25, провадження № 1-кс/496/1510/25) - скасувати.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «IPhone 7», сірого кольору, мобільний телефон заявника марки «IPhone 8»,червоного кольору, у чохлі чорного кольору, мобільний телефон марки «Redmi Note 12», чорного кольору, мобільний телефон марки «HUAWEI», синього кольору – залишити за належністю власникам.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1