ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.02.2026	Справа № 910/13725/25	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Тихоши Л.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу в порядку загального позовного провадження
за позовом 	Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, Ідентифікаційний код юридичної особи 20588716) 	
до    про	Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, Ідентифікаційний код юридичної особи 00100227)  стягнення заборгованості у розмірі 8 252 850 397 грн. 72 коп.	
Представники:
від Позивача: Войтюк Д.В. (представник на підставі ордеру);
від Відповідача: Остапенко С.Л. (представник на підставі довіреності);
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Приватне акціонерне товариство «УКРГІДРОЕНЕРГО» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 8 252 850 397 грн. 72 коп. 

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором про участь у балансуючому № 0422-04012 від 26.04.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2025 року відкрито провадження у справі №910/13725/25, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.11.2025 року.

25.11.2025 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку. 

05.12.2025 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 

09.12.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла відповідь на відзив. 

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2025 року, яка занесена до протоколу судового засідання, встановлено Відповідачу строк до 5 днів з 11.12.2025 року для надання заперечень, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче судове засідання на 07.01.2026 року. 

16.12.2025 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшли заперечення.

26.12.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2026 року в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО» про збільшення розміру позовних вимог від 26.12.2025 року по справі №910/13725/25 відмовлено.

06.01.2026 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати. 

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.01.2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено до матеріалів справи докази часткової оплати суми основного боргу, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.01.2026 року. 

23.01.2026 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. 

27.01.2026 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати.

28.01.2026 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято до розгляду заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог, долучено до матеріалів справи письмові докази Відповідача, відкладено розгляд справи на 04.02.2026 року.

02.02.2026 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати.

03.02.2026 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. 

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 року, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено до матеріалів справи заяву Відповідача про долучення письмових доказів, прийнято до розгляду заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 04 лютого 2026 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд їх задовольнити. Представник Відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову. 
Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі ухвалено після закінчення судового розгляду за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
В судовому засіданні 04 лютого 2026 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, - 
ВСТАНОВИВ
У повідомленні за вих. №01/15416 від 26.04.2016 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" повідомило Приватне акціонерне товариство «УКРГІДРОЕНЕРГО» про приєднання останнього до умов Договору про участь у балансуючому ринку та долучення до реєстру постачальників послуг з балансування (ідентифікатор договору №0422-04012, дата акцептування 26.04.2019). (т.1 а.с.34)

Отже, 26.04.2019 року сторони уклали Договір про участь у балансуючому ринку №0422-04012 в редакціях станом на момент виникнення спірних правовідносин сторін, затверджених наказами ПАТ «НЕК «Укренерго» №361 від 24.06.2024 року, №392 від 08.07.2024 року. (т.1 а.с.17-33)

Відповідно до п.1.2 Договору постачальник послуг з балансування (ППБ) зобов`язується надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ОСП балансування об`єднаної енергетичної системи України. ОСП зобов`язується продавати балансуючу електричну енергію ППБ або купувати балансуючу електричну енергію у ППБ та отримувати оплату за продану ППБ балансуючу електричну енергію або сплачувати кошти за куплену балансуючу електричну енергію у ППБ відповідно до умов цього договору та Правил ринку.

Згідно з п.2.1 Договору загальна вартість договору складається із суми придбаних та проданих обсягів електричної енергії на балансуючому ринку протягом дії цього Договору та відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.2.2 Договору розрахунок ціни купівлі-продажу електричної енергії визначається відповідно до Правил ринку.

Для розрахунків за цим договором використовуються обсяги електричної енергії, купленої-проданої на балансуючому ринку ППБ (п.3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору формування ОСП декадних звітів ППБ, місячних звітів ППБ, забезпечення ППБ коштів на рахунку ескроу ППБ відповідно до них, формування актів та списання ОСП коштів з рахунку ескроу ППБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП здійснюється відповідно до процедури та у строки, визначені Правилами ринку та цим Договором (в редакції, затвердженій наказами НЕК «Укренерго» № 361 від 24.06.2024, № 392 від 08.07.2024 та № 498 від 27.06.2025).

Згідно з п. 4.2. Договору, якщо ППБ має заперечення до інформації, що міститься у первинному документі, то він зобов`язаний повідомити про це ОСП протягом двох робочих днів з дня його виставлення. Наявність заперечень ППБ не є підставою для несвоєчасного забезпечення ППБ наявності коштів на рахунку ескроу. 

Відповідно до п. 4.3 Договору (в редакції наказів НЕК «Укренерго» № 361 від 24.06.2024, № 392 від 08.07.2024 та № 498 від 27.06.2025), ОСП формує та направляє Акт купівлі-продажу (далі - Акт) до ППБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. 
Підписання Акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. 
Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системі, яка забезпечує функціонування електронного документообігу. 
ППБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до ППБ Акта розглядає та повертає ОСП один примірник Акта, підписаного зі своєї сторони. 
Акт повинен бути підписаний Сторонами в один і той самий спосіб. 
У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до Акта ППБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього Акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До вирішення спору обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в Акті. 
Якщо ППБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до ППБ Акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони ППБ примірник Акта, то такий Акт вважається підписаним ППБ

Згідно з п. 9.1, 9.2 Договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування ОСП заяви-приєднання ПДП, про що ОСП повідомляє ПДП, і є чинним до 31 грудня поточного року включно, у якому була надана заява-приєднання. Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про участь у балансуючому ринку №0422-04012 від 26.04.2019 року Позивач поставив балансуючу електричну енергію за період липень 2024 року - серпень 2025 року, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується Актами купівлі - продажу балансуючої електричної енергії №ППБ_02_2024_07_0422 від 31.07.2024 року на суму 1316206111 грн. 24 коп., №ППБ_02_2024_08_0422 від 31.08.2024 року на суму 1526425235 грн. 11 коп., №ППБ_02_2024_09_0422 від 30.09.2024 року на суму 1066319588 грн. 24 коп., №ППБ_02_2024_10_0422 від 31.10.2024 року на суму 1287085299 грн. 26 коп., №ППБ_02_2024_11_0422 від 30.11.2024 року на суму 1667299661 грн. 03 коп., №ППБ_02_2024_12_0422 від 31.12.2024 року на суму 1840171850 грн. 35 коп., №ППБ_02_2025_01_0422 від 31.01.2025 року на суму 927323021 грн. 69 коп., №ППБ_02_2025_02_0422 від 28.02.2025 року на суму 1050033508 грн. 69 коп., №ППБ_02_2025_03_0422 від 31.03.2025 року на суму 1186825165 грн. 70 коп., №ППБ_02_2025_04_0422 від 30.04.2025 року на суму 1083614648 грн. 28 коп., №ППБ_02_2025_05_0422 від 31.05.2025 року на суму 968822406 грн. 73 коп., №ППБ_02_2025_06_0422 від 30.06.2025 року на суму 997002917 грн. 20 коп., №ППБ_02_2025_07_0422 від 31.07.2025 року на суму 1126473183 грн. 13 коп., №ППБ_02_2025_08_0422 від 31.08.2025 року на суму 816938812 грн. 21 коп. з урахуванням актів корегування (т.4 а.с.65-110) та здійснив часткову оплату за отриманий товар, що підтверджується реєстрами отриманих платежів за період з 01.08.2024 року по 31.10.2025 року. (т.4 а.с.164-169)
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач здійснив оплату за отриманий товар з простроченням платежу та не у повному обсязі. Таким чином, з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.02.2026 року, яка прийнята Судом до розгляду, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 6 695 111 613 грн. 69 коп. Крім того, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» 3% річних у розмірі 173 351 347 грн. 80 коп., інфляційні у розмірі 438 190 313 грн. 99 коп.
Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що оплата вартості електричної енергії на балансуючому ринку не є врегулюванням системних обмежень, то внесення відповідачем коштів на власний рахунок зі спеціальним режимом використання з метою здійснення платежів на балансуючому ринку, у тому числі для розрахунків з позивачем, не узгоджується з приписами Закону про ринок. Отже, аналіз ч. 4 ст. 75 Закону про ринок свідчить, що оператор системи передачі може сплачувати постачальникам послуг з балансування вартість балансуючої електричної енергії виключно з поточного рахунка із спеціальним режимом використання. Умовою проведення таких розрахунків є наявність коштів на рахунку із спеціальним режимом використання, що надійшли від учасників балансуючого ринку. При цьому, при оплаті платіжних документів, отриманих від учасників ринку, ОСП дотримується принципів здійснення оплат, передбачених вимогами Закону про ринок та Правилами ринку. Оплата рахунків ОСП здійснюється пропорційно до суми боргу НЕК «Укренерго» перед постачальниками послуг з балансування та сторонами, відповідальними за баланс, яким він заборгував у розрахунковому періоді, з пріоритетністю оплати найдавніших періодів, з урахуванням суми боргу кожного постачальника послуг з балансування та/або сторони, відповідальної за баланс, а також проведених оплат зі сторони таких постачальників послуг з балансування та сторін, відповідальних за баланс. Попри наведене, у зв`язку з порушенням рядом учасників балансуючого ринку своїх фінансових зобов`язань перед відповідачем, зазначені вище поточні рахунки із спеціальним режимом використання не накопичують в достатній мірі коштів для оперативного проведення відповідачем розрахунків на балансуючому ринку. Доказів порушення НЕК «Укренерго» установленого Законом про ринок алгоритму розрахунків за балансуючу електроенергію позивачем не надано, і з матеріалів справи не випливає, що саме по собі вказує на неможливість стягнення з НЕК «Укренерго» заборгованості (навіть у разі її існування) в судовому порядку. Крім того, за період з 03.11.2025 по 07.11.2025 Відповідачем здійснено перерахування коштів на загальну суму 51 359 399,23 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій, які долучаються до цього відзиву. Також просив суд зменшити 3% річних до 1%. 
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО» підлягають задоволенню з наступних підстав.
Внаслідок укладення Договору про участь у балансуючому ринку №0422-04012 від 26.04.2019 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище врегульовані Законом України "Про ринок електричної енергії".
Відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператором системи передачі є юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.
Оператором системи передачі (ОСП) є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії (ч. 1 ст. 31 України "Про ринок електричної енергії").
Функції оператора системи передачі виконує Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО".
Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" на оператора системи передачі покладено функції адміністратора розрахунків (АР) - юридична особа, яка забезпечує організацію проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор розрахунків відповідно до правил ринку: розраховує платежі за електричну енергію оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування, ціни небалансів електричної енергії, обсяги небалансів електричної енергії і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються:
1) купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби;
2) купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.
Оператор системи передачі для забезпечення операційної безпеки має право за межами балансуючого ринку придбавати послуги із зменшення навантаження виробником, який здійснює продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом. Договір про надання послуг із зменшення навантаження є публічним договором приєднання та укладається на основі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. 

Згідно з ч.2 статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" виробники зобов`язані надавати послуги з балансування в обсягах та випадках, визначених цим Законом та правилами ринку. Виробники, які здійснюють виробництво електричної енергії з альтернативних джерел енергії, зобов`язані подавати пропозиції на розвантаження та мають право подавати пропозиції на завантаження відповідно до правил ринку. Оператори установок зберігання енергії та споживачі мають право надавати послуги з балансування у порядку, передбаченому правилами ринку. Агрегатор надає послуги з балансування у порядку, визначеному правилами ринку. Постачальник послуг з балансування має відповідати вимогам правил ринку щодо постачальників послуг з балансування.

Відповідно п. 7, 12, 46, 72, 89 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії":
- балансуючий ринок електричної енергії (далі - балансуючий ринок) - ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії;
- відповідальність за баланс - зобов`язання учасників ринку повідомляти і виконувати погодинні графіки електричної енергії відповідно до обсягів купленої та проданої електричної енергії та нести фінансову відповідальність за врегулювання небалансів;
- небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку;
- сторона, відповідальна за баланс, - учасник ринку, зобов`язаний повідомляти та виконувати свої погодинні графіки електричної енергії (та/або балансуючої групи) відповідно до обсягів купленої та/або проданої електричної енергії та фінансово відповідальний перед оператором системи передачі за свої небаланси (та/або небаланси балансуючої групи);
- Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про ринок електричної енергії" обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, зокрема, про врегулювання небалансів.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі, у тому числі шляхом клірингу (неттінгу), відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.

Згідно з ч.4 ст. 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальники послуг з балансування та сторони, відповідальні за баланс, в яких виникли зобов`язання перед оператором системи передачі в результаті діяльності на балансуючому ринку, вносять плату за електричну енергію виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оператора системи передачі в уповноважених банках.
Кошти з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оператора системи передачі перераховуються відповідно до правил ринку на:
1) поточні рахунки постачальників послуг з балансування та сторін, відповідальних за баланс, крім електропостачальників;
2) поточні рахунки із спеціальним режимом використання електропостачальників;
3) поточний рахунок оператора системи передачі.
З метою здійснення розрахунків з постачальниками послуг з балансування під час врегулювання системних обмежень оператор системи передачі може вносити на свій поточний рахунок із спеціальним режимом використання кошти з власного поточного рахунка.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №307 від 14.03.2018 затверджено Правила ринку.

Згідно з п.п. 4.2.1-4.2.3 Правил ринку Для надання послуг з балансування учасник ринку повинен подати ОСП заяву-приєднання до Договору про участь у балансуючому ринку та включення до реєстру постачальників послуг з балансування, типова форма якої наведена в додатку 7 до цих Правил, та включення до Реєстру ППБ (далі - заява). Форма заяви оприлюднюється ОСП на власному офіційному вебсайті. ОСП розглядає таку заяву та не пізніше ніж через 5 робочих днів з дати її отримання інформує заявника щодо повноти та коректності наданої інформації. У випадку надання неповної та/або недостовірної інформації ОСП повідомляє про це учасника ринку, який у свою чергу повинен надати необхідну інформацію протягом 14 календарних днів з дати отримання повідомлення. Якщо учасник ринку не надав необхідну інформацію протягом визначеного строку, заява не розглядається. Протягом 10 робочих днів з дати отримання повної та коректної інформації ОСП (у ролі АР) вносить заявника до Реєстру ППБ і надає доступ до електронної платформи.

Учасники ринку, які володіють генеруючими одиницями типу B, C або D, крім ППВДЕ, зобов`язані бути ППБ та надавати послуги з балансування.
ВДЕ з підтримкою, що управляють одиницями відпуску типу B, C, D та одиниці відпуску якого включені до балансуючої групи гарантованого покупця, зобов`язані бути ППВДЕ та надавати послуги із зменшення навантаження.
ВДЕ з підтримкою зобов`язані бути ППБ та надавати послуги з балансування одиницями відпуску типу B, C або D, що не включені до балансуючої групи гарантованого покупця.
Участь агрегатора у балансуючому ринку є обов`язковою у випадку здійснення ним управління одиницею агрегації, до складу якої включені одна або декілька одиниць відпуску, загальна встановлена потужність яких становить 1 МВт і більше. (п. 4.2.4 Правил ринку).

У пункті 7.2.1 Правил ринку визначено, що АР на щоденній основі надсилає через систему управління ринком платіжний документ кожному ППБ із зазначенням суми, яка повинна бути сплачена ППБ за відповідний період щодо закупівлі балансуючої енергії, та окремий платіжний документ із зазначенням суми, яка має бути сплачена ППБ щодо платежів за невідповідність.
ППБ на щоденній основі надсилає АР платіжний документ із зазначенням суми, яка повинна бути сплачена АР за торговий день щодо закупівлі балансуючої енергії.
У відповідності до п. 7.7.4 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка.
Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про участь у балансуючому ринку №0422-04012 від 26.04.2019 року Позивач поставив балансуючу електричну енергію за період липень 2024 року - серпень 2025 року, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується Актами купівлі - продажу балансуючої електричної енергії №ППБ_02_2024_07_0422 від 31.07.2024 року на суму 1316206111 грн. 24 коп., №ППБ_02_2024_08_0422 від 31.08.2024 року на суму 1526425235 грн. 11 коп., №ППБ_02_2024_09_0422 від 30.09.2024 року на суму 1066319588 грн. 24 коп., №ППБ_02_2024_10_0422 від 31.10.2024 року на суму 1287085299 грн. 26 коп., №ППБ_02_2024_11_0422 від 30.11.2024 року на суму 1667299661 грн. 03 коп., №ППБ_02_2024_12_0422 від 31.12.2024 року на суму 1840171850 грн. 35 коп., №ППБ_02_2025_01_0422 від 31.01.2025 року на суму 927323021 грн. 69 коп., №ППБ_02_2025_02_0422 від 28.02.2025 року на суму 1050033508 грн. 69 коп., №ППБ_02_2025_03_0422 від 31.03.2025 року на суму 1186825165 грн. 70 коп., №ППБ_02_2025_04_0422 від 30.04.2025 року на суму 1083614648 грн. 28 коп., №ППБ_02_2025_05_0422 від 31.05.2025 року на суму 968822406 грн. 73 коп., №ППБ_02_2025_06_0422 від 30.06.2025 року на суму 997002917 грн. 20 коп., №ППБ_02_2025_07_0422 від 31.07.2025 року на суму 1126473183 грн. 13 коп., №ППБ_02_2025_08_0422 від 31.08.2025 року на суму 816938812 грн. 21 коп. з урахуванням актів корегування, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін за допомогою кваліфікованого електронного підпису без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (т.4 а.с.65-110) та здійснив часткову оплату за отриманий товар, що підтверджується реєстрами отриманих платежів за період з 01.08.2024 року по 31.10.2025 року, відповідними платіжними інструкціями, наявними в матеріалах справи. (т.4 а.с.164-170, 245-257, т.5 а.с.176-182, 195-199, 204, 211-212)
При чому, Суд звертає увагу, що платіжна інструкція № 000007494 від 27.11.2025 на суму 60 992 747,83 грн. із зазначенням призначення платежу «за балансуючу електричну енергію ППБ_02_2025_10», платіжна інструкція № 000008123 від 02.01.2026 на суму 96 604 510,85 грн із зазначенням призначення платежу «за балансуючу електричну енергію ППБ_02_2025_10» не стосується предмету позову у даній справі, оскільки підтверджує здійснення оплати заборгованості за період, який не є предметом спору, а тому Суд не приймає їх до уваги. 
Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача в частині того, що оператор системи передачі може сплачувати постачальникам послуг з балансування вартість балансуючої електричної енергії виключно з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, що виключає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.
Згідно з ч.4 ст. 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальники послуг з балансування та сторони, відповідальні за баланс, в яких виникли зобов`язання перед оператором системи передачі в результаті діяльності на балансуючому ринку, вносять плату за електричну енергію виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оператора системи передачі в уповноважених банках.
Кошти з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оператора системи передачі перераховуються відповідно до правил ринку на:
1) поточні рахунки постачальників послуг з балансування та сторін, відповідальних за баланс, крім електропостачальників;
2) поточні рахунки із спеціальним режимом використання електропостачальників;
3) поточний рахунок оператора системи передачі.
З метою здійснення розрахунків з постачальниками послуг з балансування під час врегулювання системних обмежень оператор системи передачі може вносити на свій поточний рахунок із спеціальним режимом використання кошти з власного поточного рахунка.

З наведеної статті Закону вбачається, що її зміст не містить імперативної заборони щодо розрахунку Відповідача з постачальником електричної енергії (позивачем) тільки грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, навпаки, передбачено можливість відповідача для належного виконання грошових зобов`язань, вносити грошові кошти з інших власних рахунків на рахунок зі спеціальним режимом використання, отже відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання перед позивачем.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 24 червня 2025 року по справі №910/10878/24 зазначено, що не можуть бути взяті до уваги доводи ПрАТ НЕК "Укренерго" про те, що за умовами договору у нього не виникає обов`язку щодо розрахунку власними коштами оператора системи передачі незалежно від достатності коштів на рахунку із спеціальним режимом використання, оскільки ненадходження коштів від інших учасників балансуючого ринку не створює відкладальну умову для виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати за договором. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2024 у справі № 910/21124/20, від 17.01.2024 у справі № 910/18308/21, від 14.12.2023 у справі № 910/3263/23, від 25.05.2023 у справі №910/1382/22, від 09.03.2023 у справі № 910/18613/21, від 08.06.2022 у справі № 910/6636/21.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 

Враховуючи вищенаведені умови Договору про участь у балансуючому ринку №0422-04012 від 26.04.2019 року обов`язок Відповідача по оплаті вартості електричної енергії за період липень 2024 року - серпень 2025 року з урахуванням актів корегувань станом на момент розгляду даної справи настав.

Таким чином, заборгованість Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» перед Приватним акціонерним товариством «УКРГІДРОЕНЕРГО» за Договором про участь у балансуючому ринку №0422-04012 від 26.04.2019 року становить 6 695 111 613 грн. 69 коп. з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.02.2026 року, яка прийнята Судом до розгляду. 

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Приватному акціонерному товариству «УКРГІДРОЕНЕРГО» в розмірі 6 695 111 613 грн. 69 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату отриманого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 6 695 111 613 грн. 69 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 20.08.2024 р. по 31.10.2025 р. у розмірі 173 351 347 грн. 80 коп. та інфляційні у розмірі 438 190 313 грн. 99 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року). 

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за отриманий товар за загальний період прострочки з 20.08.2024 р. по 31.10.2025 р. у розмірі 173 351 347 грн. 80 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі. 

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)
Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.
Разом із тим, Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.
Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.
Згідно з Листом Державного комітету статистики України №11/1-5/73 від 13.02.2009р. також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.
Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997р., відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.
Таким чином, інфляційні мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.
Зазначене відповідає п. 6 Наказу Держкомстату №265 від 27.07.2007р. «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін», відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться «ланцюговим» методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.
При цьому, коли відносно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання, за період з моменту виникнення обов`язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов`язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 викладено таку правову позицію щодо застосуванням механізму розрахунку інфляційних втрат у разі, якщо прострочення виконання грошового зобов`язання становить неповний місяць. Зокрема, у наведеній постанові об`єднана палата Касаційного господарського суду роз`яснила, що "сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується".
Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 20.08.2024 року по 31.10.2025 року у розмірі 438 190 313 грн. 99 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву Відповідач просив суд зменшити 3% річних до 1%. 

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Із цього випливає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, штрафу, процентів річних є правом суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення. Велика Палата Верховного Суду також вказала, що відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

Водночас у зазначеній справі Велика Палата Верховного Суду, зменшуючи розмір неустойки, штрафу, процентів річних, не позбавила кредитора можливості захистити власні інтереси шляхом стягнення процентів річних у тому розмірі, який відповідно до обставин справи одночасно виконує компенсаційну функцію для кредитора, але не є надмірним для боржника.

Велика Палата Верховного Суду допустила зменшення розміру відсотків річних з урахуванням конкретних обставин справи, а саме - встановлення процентної ставки річних на рівні 40 % та 96 % і її явної невідповідності принципу справедливості.

В той же час, у цій справі Позивачем до стягнення заявлено відсотки річних у розмірі, передбаченому законом (частиною другою статті 625 ЦК України) - 3 %.

Таким чином, у даній справі відсутні такі обставини неспівмірності заявленої до стягнення суми процентів річних, як у справі № 902/417/18.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.06.2023 у справі 921/94/21.

Суд зазначає, що розмір заявлених до стягнення відсотків річних відповідає розміру, встановленому законом (3%), а Відповідачем, в свою чергу, не наведено будь-яких виключних (надзвичайних) обставин.

Крім того, постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 902/417/18 не містить висновків про можливість зменшення відсотків річних нижче 3%, встановлених чинним законодавством.

Отже, на переконання суду, у даному випадку, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, відсутні підстави для зменшення 3% річних, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.
Таким чином, з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» на користь Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 6 695 111 613 грн. 69 коп., 3% річних у розмірі 173 351 347 грн. 80 коп., інфляційні у розмірі 438 190 313 грн. 99 коп.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
УХВАЛИВ
1. Позов Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО» - задовольнити у повному обсязі. 
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, Ідентифікаційний код юридичної особи 00100227) на користь Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород, Ідентифікаційний код юридичної особи 20588716) заборгованість у розмірі 6 695 111 613 (шість мільярдів шістсот дев`яносто п`ять мільйонів сто одинадцять тисяч шістсот тринадцять) грн. 69 коп., 3% річних у розмірі 173 351 347 (сто сімдесят три мільйони триста п`ятдесят одна тисяча триста сорок сім) грн. 80 коп., інфляційні у розмірі 438 190 313 (чотириста тридцять вісім мільйонів сто дев`яносто тисяч триста тринадцять) грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 847 682 (вісімсот сорок сім тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 32 коп. 
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складання та підписання повного тексту рішення: 06 лютого 2026 року.

Суддя О.В. Чинчин