Справа № 420/24606/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду 23.07.2025 року надійшов позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , в якому позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області від 28 січня 2025 року № 22 «Про падання ФОП ОСОБА_2 погодження на розробку паспорту прив`язки на розміщення тимчасової споруди з обладнанням для провадження підприємницької діяльності АДРЕСА_1 ».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником нежитлової будівлі (магазину), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивач зазначає, що він орендує земельна ділянку, на якій знаходиться зазначена нежитлова будівля (магазин). Рішенням відповідача від 28 січня 2025 року № 22 було надане погодження на розробку паспорту прив`язки для розміщення тимчасової споруди з обладнанням для провадження підприємницької діяльності поруч із нежитловою будівлею (магазином) позивача, за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вказано у позові, згідно Протоколу №1 засідання виконавчого комітету Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області від 28 січня 2025 року, рішення від 28 січня 2025 року № 22 було прийняте без обговорення, а також, ймовірно, взагалі без огляду (обстеження) місця розташування тимчасової споруди. Як наслідок, стверджує позивач, відсутні належне врахування його позиції як суміжного землекористувача та проведення консультацій з ним як зацікавленою особою, що є порушенням його прав на участь у процесах, що можуть вплинути на його діяльність, зокрема в частині протипожежної безпеки. Позивач вказує, що він не був проінформований про наміри відповідача.
Крім того, у позові зазначено, що відстань між двома нежитловими будівлями (магазинами), де планується розміщення зазначеної тимчасової споруди становить 8 метрів, що є в безпосередній близькості до магазину позивача. Це порушує, на думку позивача, Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 № 1417. Згідно пункту 1.14. глави 1 розділу III Тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, крім тих, що розміщуються на території ринків, відповідно до затвердженого плану-схеми повинні розміщуватися на відстані не менше 10 м від інших будівель та споруд, крім випадків, коли згідно з будівельними нормами потрібна більша протипожежна відстань або коли їх можна встановлювати біля зовнішніх стін без отворів, які відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін. Це порушення, на думку позивача, призводить до підвищеного ризику виникнення пожежної небезпеки, що може завдати шкоди майну та здоров`ю ОСОБА_1 .
Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області від 28 січня 2025 року № 22 прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, що робить його незаконним і таким, що підлягає скасуванню.
28.07.2025 року ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження по справі.
11.08.2025 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що повноваження щодо затвердження комплексної схеми розміщення ТС та щодо оформлення та видачі паспорта прив`язки ТС належать до компетенції різних органів. Комплексна схема розміщення ТС розробляється за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради та затверджується рішенням (розпорядженням, наказом) виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації, а паспорт прив`язки ТС оформляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури. 
Своєю чергою процедура оформлення паспорту прив`язки здійснюється у кілька етапів. Так, особа, яка має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою та доданим до неї пакетом документів. Така заява передається до відповідного органу з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації. Вказаний орган визначає відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС та письмово повідомляє заявника про таку відповідність або йому надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС. У разі підтвердження відповідності намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС та відповідними додатками до неї, яка і є підставою для оформлення та видачі паспорта прив`язки ТС. Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.
Відповідач вказує, що ФОП ОСОБА_2 звернувся до Знам`янська сільська рада Березівського району Одеської області з заявою про у довільній формі про можливість розміщення ТС. До такої заяви були додані графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П.І.Б., адреса, контактна інформація). З урахуванням того, що відповідний переліку документів є вичерпний то Знам`янська сільська рада Березівського району Одеської області не мала право вимагати від заявника будь-яких інших документів. 
Також, у відзиві вказано, що згідно із пунктом 1.6 Порядку № 244 комплексна схема розміщення ТС та архітип розробляються за рішенням сільської, селищної, міської, районної ради суб`єктом господарювання, який має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, та затверджуються рішенням (розпорядженням, наказом) виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації. В той же час, у звязку з обмеженим фінансуванням комплексна схема розміщення ТС на території Знам`янська сільська рада Березівського району Одеської області не розроблялася.
Щодо покликань відповідача на порушення правил пожежної безпеки, то у відзиві вказано, що відповідне рішення надане лише на погодження на робобку паспорту прив`язки.
Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.
19.05.2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.
24.12.2025 року від третьої особи до суду надійшли пояснення 
05.01.2026 року від позивача до суду надійшли заперечення на пояснення позивача.
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позов, відповіддю на відзив дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив таке.
Позивачу – ОСОБА_1 на праві приватної вланості належить нежитлова будівля (магазин) за адресою АДРЕСА_2 (зараз - АДРЕСА_1 ) (а.с.6-7).
Відповідно до договору оренди землі від 20.06.2025 року Знам`янською сільською радою надано позивачу в строкове платне користування земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, кадастровий номер 5121884200:02:002:0534, яка знаходиться на території Знам`янської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що 28 січня 2025 року виконавчим комітетом Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області прийнято рішення №22, яким відповідно до ст. ст. 30, 31, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 263 ч.3. п.1, ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України віл 21.10.2011 № 244, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1330/20068 (далі Порядку), розглянувши заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (від 30.12.2024 року вх. № 1069-Т) про надання дозволу па розробку паспорта прив`язки тимчасової споруди з встановленням холодильного та іншого обладнання для провадження підприємницької діяльності загальною площею 37,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . виконавчий комітет сільської ради вирішено:
1. Надати ФОП ОСОБА_2 (реєстраційний помер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) погодження на розробку паспорту прив`язки для розміщення тимчасової споруди з обладнанням для провадження підприємницької діяльності загальною орієнтовною площею 37,5 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 .
2. Зобов`язати ФОП ОСОБА_2 виконати вимоги згідно п.2.6. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244. 
3. Паспорт прив`язки розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності погодити згідно чинного законодавства.
4. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, комунальної власності, житлово-комунального господарства та благоустрою Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області.
Як зазначено позивачем не спростовано відповідачем, адреса за якою надане погодження знаходиться поруч із нежитловою будівлею (магазином) позивача, за адресою: АДРЕСА_1 .
Вважаючи рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області від 28 січня 2025 року № 22 «Про падання ФОП ОСОБА_2 погодження на розробку паспорту прив`язки на розміщення тимчасової споруди з обладнанням для провадження підприємницької діяльності АДРЕСА_1 » незаконним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Положеннями ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2).
Відповідно до положень ст. 28 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Своєю чергою, правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України від 06.09.2005 № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV), який спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.
Частиною першою статті 22 Закону № 2807-IV визначено, що комплексним благоустроєм вважається проведення на визначеній території населеного пункту (мікрорайон, квартал, парк, бульвар, вулиця, провулок, узвіз тощо) комплексу робіт з улаштування (відновлення) покриття доріг і тротуарів, обладнання пристроями для безпеки руху, озеленення, забезпечення зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами, встановлення малих архітектурних форм, здійснення інших заходів, спрямованих на поліпшення інженерно-технічного і санітарного стану території, покращання її естетичного вигляду.
Водночас приписами частини четвертої статті 28 Закону № 3038-VI визначено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, в тому числі і отримання паспорта прив`язки тимчасових споруд та умови анулювання дії паспорту прив`язки тимчасових споруд, визначено Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 (далі - Порядок № 244).
За змістом пункту 1.3 Порядку № 244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Відповідно до пункту 1.4 Порядку № 244:
паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 : 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності;
схема розміщення ТС - графічні матеріали, виконані на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 суб`єктом господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, які відображають розміщення ТС із прив`язкою до місцевості (будівлі, споруди, інженерні мережі тощо), планувальними обмеженнями та зазначенням заходів щодо благоустрою та озеленення прилеглої території (розташування квітників, під`їздів, урн, влаштування дорожнього покриття або мощення фігурними елементами тощо);
стаціонарна ТС - споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.
Згідно із пунктом 1.6 Порядку № 244 розміщення ТС у межах ринків, інших торговельних об`єктів визначається планувальною документацією їх території або проектною документацією їх споруд.
Відповідно до п.1.8 Поряку №244 при розміщенні ТС ураховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами.
Пунктом 2.1 Порядку № 244 визначено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).
Згдно з п.п.2.2, 2.3 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.
До заяви додаються:
графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості;
реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності.
Цей перелік документів є вичерпним.
Відповідно до п. 2.4 Порядку № 244 для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.
У разі відсутності у складі відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради органу з питань містобудування та архітектури відповідність намірів щодо місця розташування ТС на території сільської, селищної, міської ради визначає орган з питань містобудування та архітектури відповідної районної державної адміністрації за територіальною належністю.
Пунктом 2.5 Порядку № 244 визначено, що про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідного комплекту документів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.
Згідно з п.2.6 Порядку № 244 для оформлення паспорта прив`язки ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає:
схему розміщення ТС (додаток 1);
ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1);
технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.
Зазначені документи замовником отримуються самостійно.
Відповідно до п.2. Порядку № 244 паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.
Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Дані Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів (пункти 1, 7, 8 частини другої статті 34 Закону № 2807-IV).
Отже, зміст наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності є елементом благоустрою, розміщення якої здійснюється на підставі дозвільного документу - паспорта прив`язки, який видає відповідний орган за зверненням особи, яка бажає розмістити тимчасову споруду.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 18.10.2018 у справі №821/140/18 та від 24.01.2020 у справі №821/235/18.
Зазначене свідчить, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності повинне відповідати усім вимогам закону, містобудівної документації, будівельним, санітарним, протипожежним, екологічним та іншим нормам, державним стандартам і правилам, локальним нормативно - правовим актам органів місцевого самоврядування та іншим актам, дотримання яких вимагається під час перевірки намірів замовника щодо розташування таких споруд.
Відповідність намірів змовника щодо розташування тимчасових споруд вищезгаданим нормативам безперервно повинна бути забезпечена і зберігатись починаючи з моменту звернення зацікавленої особи за отриманням дозвільного документа у вигляді паспорта прив`язки і в подальшому, під час вирішення питання про його оформлення (видачу), переоформлення та продовження строку дії, упродовж усього часу розміщення тимчасових споруд.
Забезпечення справедливого балансу приватного та публічного інтересів у даній справі полягає у необхідності дотримання суб`єктом господарської діяльності правил благоустрою, визначених, зокрема, Законом України «Про благоустрій населених пунктів», Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, та виконання обов`язку органом державного архітектурно-будівельного контролю щодо забезпечення дотримання правил благоустрою всіма суб`єктами містобудівної діяльності.
Водночас повноваження відповідачів, які ними реалізовані у спірних правовідносинах, як і будь - якого іншого суб`єкта владних повноважень, обмежуються принципом законності (ч.2 ст.19 Конституції України) і принципом верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України).
Суд зазначає, що приписами чинного законодавства не передбачено обов`язок суб`єкта владних повноважень при вирішенні питання щодо розміщення ТС проводити огляд (обстеження) місця розташування тимчасової споруди, враховувати позицію суміжного землекористувача, проводити консультації з зацікавленими особами, інформувати про наміри відповідача при вирішенні таких питань.
Зважаючи на вказане, суд вважає необґрунтованими покликання позивача на порушення його права на участь у процесах, що можуть вплинути на його діяльність.
Як стверджує позивач, у позові зазначено, що відстань між двома нежитловими будівлями (магазинами), де планується розміщення зазначеної тимчасової споруди становить 8 метрів, що є в безпосередній близькості до магазину позивача.
Відповідно до пункту 1.14 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справи України від 30.12.2014 № 1417, відповідно до яких тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, крім тих, що розміщуються на території ринків, відповідно до затвердженого плану-схеми повинні розміщуватися на відстані не менше 10 м від інших будівель та споруд, крім випадків, коли згідно з будівельними нормами потрібна більша протипожежна відстань або коли їх можна встановлювати біля зовнішніх стін без отворів, які відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін.
Згідно наданих до суду доказів, відстань між двома нежитловими будівлями (магазинами), де планувалось розміщення тимчасової споруди щодо якої прийнято спірне рішення складає 8 метрів.
Тобто, вказана відстань є меншою, аніж це передбачено пункті 1.14 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні.
Отже, відстань тимчасової споруди, щодо якої третя особа звернулась до відповідача із заявою про погодження наміру розташування, до інших будівель становить менше 10 м, що є порушенням п. 1.14 розділу ІІІ "Правил пожежної безпеки в Україні", а тому висновок відповідача в цій частині є правомірним та обґрунтованим.
Однак, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано те, що погодження на розробку паспорту прив`язки для розміщення тимчасової споруди з обладнанням для провадження підприємницької діяльності загальною орієнтовною площею 37,5 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає приписам 1.14 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справи України від 30.12.2014 № 1417.
Відповідно до матеріалів фотофіксації, шо надані третьою особою, тимчасова споруда розташована фактично впритул до сусідньої будівлі, тобто розташована з порушенням мінімально допустимих протипожежних розривів для тимчасових споруд 10 метрів.
Суд також враховує, що відповідачем в порушення Порядку № 244 надано погодження на розробку паспорту прив`язки для розміщення тимчасової споруди з обладнанням для провадження підприємницької діяльності загальною орієнтовною площею 37,5 м.кв., в той час як даним Порядком визначено, що стаціонарна ТС - споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.
Оскільки одним із етапів розміщення тимчасової споруди є погодження можливості розміщення ТС, зважаючи на те, що в даному випадку відповідачем здійснено таке погодження з порушенням чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Суд зазначає, що позивач є власником споруди, що знаходиться поряд із місцем за отриманням паспорту прив`язки для розміщення ТС на якому зверталась третя особа до відповідача.
Вказане є безумовним свідченням того, що недотримання правил пожежної безпеки при вирішенні питання щодо розміщення ТС впливає на права та обов`язки позивача.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову позивача.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання до суду даного позову сплачено 1211,20 грн. судового збору.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з виконавчого комітету Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області від 28 січня 2025 року № 22 «Про падання ФОП ОСОБА_2 погодження на розробку паспорту прив`язки на розміщення тимчасової споруди з обладнанням для провадження підприємницької діяльності АДРЕСА_1 ».
Стягнути з виконавчого комітету Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач - виконавчий комітет Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області (вул. Лікарняна 9 а, с. Знам`янка, Березівський район, Одеська область, 67211, код ЄДРПОУ 04378474).
Третя особа – фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя O.A. Вовченко