Справа № 159/105/26
Провадження № 1-кп/159/317/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області 

під головуванням судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового 
засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025030550001462 від 27.12.2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), уродженця с. Майдан Маневицького району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, 

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 26 грудня 2025 року о 22 год. 18 хв., керуючи легковим транспортним засобом марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_3 , та рухаючись по вул. Володимира Кияна, поблизу будинку № 3в м. Ковель Волинської області, був зупинений інспектором роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
В ході розмови поліцейського та ОСОБА_5 встановлено, що останній неодноразово вчиняв дії щодо пропозиції надання працівнику поліції неправомірної вигоди за непритягнення до адміністративної відповідальності через порушення вимог Правил дорожнього руху. У зв`язку з цим, працівником поліції останнього неодноразово попереджено про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди працівнику правоохоронного органу. 
Однак, ОСОБА_5 , не реагуючи на неодноразові попередження працівника поліції, того ж дня о 23 год. 03 хв. знаходячись по вул. Володимира Кияна, поблизу будинку № 3в м. Ковель Волинської області, під час спілкування з поліцейським, з метою уникнення відповідальності, умисно, керуючись злочинним умислом, надав інспекторам роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП, які, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є службовими особами правоохоронного органу, грошові кошти у сумі 10 000 гривень, а саме - поклав у нішу водійських дверей службового автомобіля «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_4 , за невчинення дій з використанням наданої поліцейським влади, зокрема, нескладання адміністративних матеріалів за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП, та нефіксувавання вказаної події, тим самим надав вказаним працівникам поліції неправомірну вигоду.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Скориставшись своїм безумовним правом, від давання показань відмовився. Відповідаючи на уточнюючі запитання прокурора та суду, підтвердив, що вчинив кримінальні правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.
Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 369 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5  своїми умисними діями, що виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.
Так суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено нетяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 369 КК України (ст. 12 КК України).
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_5 має досить молодий вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває.
Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку про те, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурорами, у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувався. Підстав для застосування такого заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили судом не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки. 
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, грошові кошти в сумі 10000 грн. підлягають спеціальній конфіскації, оскільки були предметом неправомірної вигоди, в зв`язку з чим арешт, накладений на ці грошові кошти відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.12.2025 року, підлягає скасуванню.
Долю решти речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.12.2025 року на речові докази, - скасувати.

Речові докази:
-грошові кошти в сумі 10000 гривень (десять купюр номіналом по 1000 гривень, з серійними номерами КЄ1446855, БМ2850568, ГК5318499, ЕВ8453754, ЕУ4424637, АУ8533378, ВТ7893013, ЕБ1375312, АТ3426258, ЕТ0359219), які зберігаються на рахунку відділення АТ КБ "ПриватБанк" (м. Луцьк, Градний узвіз, 4), - конфіскувати в дохід держави;
-оптичний диск DVD-R марки "hp" з відеофайлами, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження. 

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий 	ОСОБА_1