ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7149/25      Головуючий суддя І інстанції Васильєва Н. М.
Провадження № 33/818/397/26     Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року        м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., 
за участю секретаря - Вакули Н.С., 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
захисника Косінцева К.В.,
потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
представника потерпілих – Черних І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в справу за апеляційною скаргою захисника Косінцева К.В. на постанову судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1  визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. з кожного.
Постановою встановлено, 08.08.2025 року о 17-50 год. на перехресті просп. Любові Малої та вул. Грушевського в м. Харкові, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеку іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не дав дорогу автомобілю Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками, а потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали легкі тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б), 10.1, 16.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Не погодившись із судовим рішенням захисником Косінцевим К.В. було подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції в якій він просив постанову Новобаварського районного суду м. Харкова від 05.11.2025 року скасувати, а провадження закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник посилався на те, що ОСОБА_1 виконував завершення маневру повороту ліворуч на перехресті. Натомість автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який був припаркований неподалік місця дорожньо транспортної пригоди, раптово почав рух із прискоренням та перетинав перехрестя на заборонений сигнал світлофору. За таких обставин, апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення внаслідок, відсутності порушення ним будь-яких вимог правил дорожнього руху. Водночас, апелянт вважає наявними в діях ОСОБА_2 порушення вимог п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху, які спричинили дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 08.08.2025 року близько 18 год 00 на перехресті проспекту Любові Малої з вул. Грушевського та Баварською.
Разом з поданою апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисник Косінцев К.В. просили суд апеляційної інстанції призначити автотехнічну експертизу у цій справі. В обгрунтування поданого клопотання, посилався на те, що судом першої інстанції у задоволенні аналогічного клопотання було відмовлено, а проведення автотехнічної експертизи, на думку апелянта, надасть переконливих підстав вважати ОСОБА_1 не винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та їх захисник щодо задоволення цього клопотання заперечували, вважаючи його необґрунтованим.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників справи щодо необхідності задоволення клопотання про призначення авто технічної експертизи, дослідивши фактичні обставини, а також відомості, наявні в матеріалах справи, вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаного клопотання у зв`язку із наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
Судова експертиза- це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (статті 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.
Крім того, з огляду на фактичні обставини цієї справи, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання винуватості інших учасників справи у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вказаних в оспорюваному протоколі обставин, зокрема і шляхом призначення експертиз, оскільки будь-яких інших протоколів за тотожним фактом події дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції складено не було.
Виходячи з того, що в матеріалах справи наявно достатньо відомостей для ухвалення судового рішення у цій справі, зокрема відомості протоколу огляду місця події, а також пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди, відомостей схеми ДТП та організації дорожнього руху перехрестя на якому відбулася подія ДТП та відеозапис наданий на запит суду першої інстанції АТ «Укргазвидобування», з метою забезпечення апеляційного розгляду у розумні строки, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про призначення автотехнічної експертизи.
В судовому засіданні під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити. В обгрунтування поданої апеляційної інстанції посилались на те, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутні будь-які порушення правил дорожнього руху, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, подія якої зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ЕПР1 №456620. Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , а також їх захисник щодо апеляційної скарги заперечували, посилаючись на відомості, які, на їх думку, свідчать про винуватість саме ОСОБА_1 у скоєнні адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
Як вбачається з відомостей матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог чинного законодавства.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Натомість вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі відомостями, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1№456620 від 17.09.2025, відповідно до відомостей якого 08.08.2025 року о 17-50 год. на перехресті просп. Любові Малої та вул. Грушевського в м. Харкові, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним за кермом та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеку іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не дав дорогу автомобілю Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками, а потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали легкі тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б), 10.1, 16.6 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Відомостями протоколу огляду місця подій встановлено, що місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться у м. Харкові на перехресті пр. Любові Малої та вул. Грушевського, який регулюється системою світлофорних сигналів та має асфальтоване покриття (сухе) для двох напрямків, по одній смузі в кожному напрямку. На проїжджій частині нанесені лінії повздовжньої розмітки для розділення зустрічних потоків транспорту. Загальний стан видимості більше 300 м. Сліди шин та гальмування відсутні. Транспортні засоби отримали наступні механічні пошкодження: Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 – деформація переднього бамперу, а також капоту та радіаторної решітки, обох передніх крісел, розбиті обидві передні фари, спрацювала подушка безпеки; автомобіль Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_2 отримав деформацію переднього бамперу, радіаторної решітки, обох передніх крісел, розбиті обидві передні фари.
Схемою ДТП встановлено остаточне положення транспортних засобів після настання події дорожньо-транспортної пригоди, а також відомості щодо напрямків руху транспортних засобів. До схеми ДТП долучені також світлини з місця події.
Відповідно до пояснень ОСОБА_2 (а.с.14) він рухався перетинав перехрестя на зелене світло світлофора. Перед ним назустріч виїхав автомобіль, що повертав ліворуч. В судовому засіданні потерпілий підтвердив ці пояснення, додатково зазначивши, що перед перехрестям не бачив жодних перешкод, а ОСОБА_1 перестроївся на його полосу для руху раптово.
Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_3 , наданих суду апеляційної інстанції, її чоловік керував транспортним засобом уважно та з місця початку руху, яке знаходилась на відстані близько 2 км до місця зіткнення, не зупинявся. Будь-яких перешкод на перехресті потерпіла не бачила.
З пояснень водія ОСОБА_1 (а.с. 15) вбачається, що він рухався проспектом Любові Малої та на перехресті повертав ліворуч на вул. Грушевського на зелене світло світлофора на останніх секундах, тобто завершував маневр. У цей чого сталося зіткнення з автомобілем Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_2 . 
З повторних пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він рухався проспектом Любові Малої та на перехресті повертав ліворуч на вул. Грушевського на зелене світло світлофора завчасно увімкнув лівий показчик повороту та подивився, що зустрічна полоса чиста, а також припаркований автомобіль, який в той же час рух від місця паркування та не гальмуючи їхав через перехрестя аж до зіткнення. Аналогічні пояснення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності надала і суду апеляційної інстанції.
Відомостями листа КП «Харків-Сигнал», а також схеми доданого до нього встановлено, що світлофор на перехресті просп. Любові Малої та вул. Грушевського 08.08.2025 о 17 год. 50 хв працював в локальному режимі за двофазною схемою організації дорожнього руху. Програмою роботи забезпечено миготіння зелених сигналів за 3 сек до їх вимкнення. Перехідні такти: жовтий – 3 сек; червоний-жовтий – 1 сек. Крім того, з відомостей цього листа вбачається, що 08.08.2025 в диспетчерську службу заявок про несправність роботи та відключення вказаного світлофора не надходила.
З відомостей відеозапису, що є наявним в матеріалах справи вбачається, що Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_2 рухається прямо не набираючи та не збавляючи швидкість. Водночас автомобіль Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 займає ліву – фактично зустрічну для нього смугу, про що свідчить зафіксований на відеозаписі рух іншого невстановленого автомобілю (фургону) червоного кольору праворуч від транспортного засобу Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Відомостями протоколу огляду місця подій встановлено, що місце дорожньо-транспортної пригоди є перехрестя пр. Любові Малої та вул. Грушевського у м. Харкові, яке регулюється системою світлофорних сигналів та має асфальтоване покриття (сухе) для двох напрямків, по одній смузі в кожному напрямку для вул. Л. Малої. 
При цьому, апеляційний суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 та його захисник не скористались процесуальною можливістю та не звертались із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі (ст. 267 КУпАП). Також стороною захисту не надано відомостей про те, що останній звертався до суду в порядку, передбаченому ст. 5, 20, 286 КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб – працівників поліції. Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалась своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколах та схемі ДТП відповідають дійсності, а тому можуть слугувати доказами у справі.
Отже, ці відомості, які є наявними у матеріалах цієї справи у своїй сукупності дають підстави сторонньому спостерігачу стверджувати, що ОСОБА_1 не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на його зміну чим порушив вимоги п. 2.3 б, а також порушив правила перестроювання, зміни напрямку руху та порушив умови повороту/розвороту при зеленому сигналі основного світлофора, чим порушив вимоги п. 10.1 та 16.6 Правил дорожнього руху.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не порушував Правил дорожнього руху спростовуються відомостями матеріалів справи.
З відомостей відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 08.08.2025 року, приблизно о 17:52 год. Renault Megane Scenic д.н.з. НОМЕР_2 рухається прямо не набираючи та не збавляючи швидкість. Водночас автомобіль Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 займає ліву – фактично зустрічну для нього смугу, про що свідчить зафіксований на відеозаписі рух іншого невстановленого автомобілю (фургону) червоного кольору праворуч від транспортного засобу Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 .
Надалі через декілька секунд, між автомобілями Ford та Renault відбулось зіткнення на смузі для руху, по якій рухався автомобіль Renault, тобто на зустрічній для автомобілю Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 смузі, яким керував ОСОБА_1 . 
Відомостями протоколу огляду місця подій встановлено, що місце дорожньо-транспортної пригоди є перехрестя пр. Любові Малої та вул. Грушевського у м. Харкові, яке регулюється системою світлофорних сигналів та має асфальтоване покриття (сухе) для двох напрямків, по одній смузі в кожному напрямку по вул. Л. Малої. Загальний стан видимості більше 300 м.
Таким чином, враховуючи пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також вищезазначені відомості, достатньо підстав стверджувати, що ОСОБА_1 , враховуючи дорожню обстановку, бажаючи завершити маневр повороту ліворуч на дозволений для нього сигнал світлофору свідомо здійснив низку дій та маневр, спрямованих на досягнення прийнятого ним рішення, порушивши при цьому вимоги п. 16.6 ПДР, а саме, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, водій не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо, а також вимог п. 10.1 Правил, згідно вимог яких, водій перед початком перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги вказаних пунктів Правил дорожнього руху встановлюють повну відповідальність водіїв за забезпечення безпеки дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням або зміною напрямку руху. Виконання цих вимог, вочевидь обумовлюються і обов`язком водія, передбаченим п. 2.3 «б» Правил, згідно якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також не відволікатися від керування транспортним засобом, якого не було дотримано ОСОБА_1 .
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними та суб`єктивними.
Доводи апеляційної скарги про те, що потерпілий у цій справі порушував Правила дорожнього руху шляхом суттєвого прискорення з місця зупинки не знаходять свого підтвердження відомостями, наявних в матеріалах справи. Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що дії інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, навіть при порушенні ними вимог Правил дорожнього руху, в будь-якому разі не зменшують вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення вимог цих Правил в конкретній справі, оскільки така особа несе окрему особисту відповідальність за скоєне саме нею правопорушення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п. 2.3(б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі
Відповідно до вимог п. 16.6 ПДР України, Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Вимогами п. 10.1 встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколів та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення  ОСОБА_1  п. 2.3б, 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судової постанови є безпідставними. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника Косінцева К.В. про призначення авто технічної експертизи відмовити.
Апеляційну скаргу захисника Косінцева К.В.. залишити без задоволення.
Постанову судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя       С.К. Шабельніков