КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2026 року м. Київ справа №320/33362/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУДІНДАСТРІ" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВУДІНДАСТРІ" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від « 10» червня 2025 року № 0265820404 в частині сплати штрафу за затримку сплати податку на прибуток в сумі 37238,21 грн.;
В якості підстав позову зазначено про незгоду з податковим повідомленням-рішенням в оскаржуваній частині, оскільки вбачає в нарахуванні штрафних санкцій порушення норм чинного податкового законодавства, а саме неправильне обчислення контролюючим органом строків сплати грошового зобов`язання, що призвело до безпідставного застосування фінансової відповідальності.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/33362/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 07.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/33362/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Заперечуючи проти вимог позову, відповідачем подано відзив на позовну заяву. Так, контролюючий орган зазначає, що у постановах від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а, від 03.08.2023 у справі №520/22505/21, від 22.08.2023 у справі № 520/18519/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пунктів 124.1, 124.2 або 124.3статті 124 ПК України. Позиція Верховного Суду зводиться до того, що відповідальність, передбачена пунктом124.1 статті 124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Отже, зважаючи на те, що платник обізнаний із граничними строками сплати податку, адже вони закріплені в Кодексі та знаходяться у вільному доступі. Про терміни сплати міститься інформація в інтерактивному календарі на сайті ДПС та у відкритій частині електронного кабінету платника податку, ТОВ «ВУДІНДАСТРІ» мало можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, та не вжило достатніх заходів щодо їх дотримання. З урахуванням зазначеного, висновки камеральної перевірки з питань своєчасності сплати податкових зобов`язань, викладені в акті від 29.04.2025 № 21781/10-36-04-04/43504112 є обґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення від 10.06.2025 № 0265820404 складено згідно вимог чинного законодавства, а підстави для визнання його протиправним та скасування - відсутні.
Одночасно з відзивом відповідачем подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.
Суд вказує на необґрунтованість даного клопотання та його відхилення, враховуючи предмет спору та в силу норм ст. 12, ст. 257 КАС України щодо розгляду судом справ незначної складності. Застосовуючи ст. 260 КАС України під час вирішення питання про відкриття провадження суд визначив порядок розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження. 
Також в матеріалах справи міститься відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач підтримує свою правову позицію викладену у позові.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ГУ ДПС у Київській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 та у порядку ст. 76.2, з урахуванням ст. 102 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями проведено камеральну перевірку ТОВ «ВУДІНДАСТРІ» (код ЄДРПОУ 37052908) щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податку на прибуток підприємств задекларованих за 2025 рік. 
За результатом проведеної перевірки складено акт камеральної перевірки від 29.04.2025 № 21781/10-36-04-04/43504112.
Під час перевірки податковим органом встановлено порушення ТОВ «ВУДІНДАСТРІ» вимог чинного законодавства, зокрема, порушення термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток за 2024 рік протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України. 
Не погоджуючись з актом в частині нарахування суми штрафної санкції у розмірі 37 238,21 грн., позивач подав заперечення. 
10.06.2025 позивачу надійшов Лист № 10755/12/10-36-04-04 від 03.06.2025 року про результати розгляду заперечень. Комісією з питань розгляду заперечень прийнято рішення, що висновки акту камеральної перевірки ТОВ «ВУДІНДАСТРІ» від 29.04.2025 № 21781/10-36-04-04/43504112 залишено без змін, заперечення – без задоволення. 
18.06.2025 ТОВ «ВУДІНДАСТРІ» було отримано лист з податковим повідомленням-рішенням № 0265820404 від 10.06.2025 про застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 5 % від несвоєчасно сплачених самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на прибуток на суму 0,25 грн. та на суму 37 238,21 грн. 
Позивач погодився з нарахуванням штрафної фінансової санкції у розмірі 0,25 грн., нарахованої на суму податкового зобов`язання 4,90 грн. при затримці його сплати до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання. Проте заперечує проти нарахуванням штрафної фінансової санкції у розмірі 37 238,21 грн., нарахованої на суму податкового зобов`язання 744 764,10 грн. при затримці його сплати до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Нормою ст.36 Податкового кодексу визначено податковий обов`язок платника. Так, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи. 
Згідно з п.38.1 ст.38 Податкового кодексу виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО. 
Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. 
Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Податковим кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Податковим кодексом визначається як податковий борг(п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу). 
Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. 
У той же час, пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України регламентовано, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. 
Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Згідно п. 15.1. Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. 
Відповідно до п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Згідно п.49.18.6 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на прибуток (у тому числі платників частини чистого прибутку (доходу)), для податкової декларації (у тому числі розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку), яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. 
Відповідно до п.49.20 ст.49 Податкового кодексу України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем. Граничні строки подання податкової декларації можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені цим Кодексом. 
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. 
Згідно із пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Водночас, відповідно до п.203.2. ст.203 Податкового кодексу сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації з податку на додану вартість, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Судом встановлено, що 03.03.2025 року ТОВ «ВУДІНДАСТРІ» було подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2024 рік, у якій нараховано податку у сумі 1 004 811,00 грн. (один мільйон чотири тисячі вісімсот одинадцять гривень 00 коп.). 
Частину податку у сумі 260 000,00 грн., було сплачено авансовими платежами, що підтверджується платіжними інструкціями № 1843 від 29.04.2024 року, № 1905 від 10.05.2024 року, № 2267 від 27.06.2024 року, № 2417 від 24.07.2024 року, № 2863 від 24.09.2024 року, № 3422 від 17.12.2024 року та № 3555 від 20.01.2025 року. 
Сторонами по справі не заперечується, що частина податку у сумі 42,00 грн. була зарахована із надміру сплачених сум за податок на прибуток за 2023 рік, до сплати на момент подання декларації (03.03.2025 року) залишалось 744 769, 00 грн. (сімсот сорок чотири тисячі сімсот шістдесят дев`ять гривень, 00 коп.). Сума податкового зобов`язання сплачена кількома платежами в розмірах 744 765,10 грн. та 4,90 грн. платіжними дорученнями № 3843 від 12.03.2025 року та № 3993 від 04.04.2025 року відповідно. 
Останнім граничним днем строку подання податкової декларації за 2024 рік було 01.03.2025 року, що припадало на суботу, вихідний день. 
А отже у відповідності до п.49.20 ст.49 ПКУ останнім днем строку буде вважатися 03.03.2025 року (понеділок). 
Відповідно, відлік 10 календарних днів для сплати податкового зобов`язання мав би починатися з перенесеного граничного строку (03.03.2025 року) і останнім днем для сплати податку повинно бути 13.03.2025 року. 
Судом встановлено, що сума податкового зобов`язання у розмірі 744 765,10 грн., за прострочення сплати якої нараховано штраф 37 238,21 грн., була сплачена 12.03.2025 року, що підтверджується платіжним дорученням № 3843 від 12.03.2025 року. 
А отже, в частині сплати податкового зобов`язання у розмірі 744 765,10 грн. позивачем не було пропущено строку, визначеного ст.57 ПК України. 
Доказів зворотного до суду не надано.
Відносно тверджень відповідача у відзиві про те, що інформація про терміни сплати податків, зокрема, податку на прибуток, міститься в інтерактивному календарі на офіційному веб-сайті ДПС України, а також у відкритій частині електронного кабінету платника, і саме тому платник мав можливість дізнатися про належний строк сплати, суд зазначає, що обидва сервіси мають інформаційний, довідковий характер, не є нормативно-правовими актами і не створюють жодних юридичних обов`язків для платника податків. Граничні строки подання декларації та сплати податку визначаються виключно нормами Податкового кодексу України, і лише їх порушення може слугувати підставою для притягнення до відповідальності.
Щодо посилань податкового органу на застосування постанов Верховного Суду по справах №600/747/22-а від 16.03.2023, №520/22505/21 від 03.08.2023 та №520/18519/21 від 22.08.2023 суд зазначає, що дана практика Верховного Суду щодо необов`язковості встановлення умислу (вини) при застосуванні п. 124.1 ПКУ не є релевантною для цієї справи, оскільки вона стосується ситуацій, де об`єктивна сторона правопорушення дійсно мала місце (тобто був факт несвоєчасної сплати), позаяк у справі, яка розглядається, такого факту немає.
Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За наведених обставин у сукупності, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку наявність підстав для задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на суму 3028,00 грн. (платіжна інструкція №4716 від 25.06.2025).
З огляду на те, що адміністративний позов задоволено повністю, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 3028,00 грн.
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУДІНДАСТРІ" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, – задовольнити;
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від « 10» червня 2025 року № 0265820404 в частині сплати штрафу за затримку сплати податку на прибуток в сумі 37238,21 грн.;
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВУДІНДАСТРІ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.