1	Справа № 335/11578/25  2/335/771/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Соболєвої І. П., за участі секретаря судового засідання Сідніхіна В. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в особі представника Столітнього Михайла Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в особі представника Столітнього М. М. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 25.04.2024 між ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1576298 про надання споживчого кредиту (далі – Договір). На умовах, встановлених Договором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язалося надати Споживачеві кредит у гривні (далі – кредит), а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до п. 1.3. Договору тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 3 900,00 грн. Згідно з п. 1.4. Договору строк кредиту 359 днів – з 25.04.2024 по 20.04.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. 
Відповідно до зазначених вище умов Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язання перед відповідачем виконало та надало кредит в сумі 3 900,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відбулось через систему «Pay Tech», на підставі укладеного Договору про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06.06.2022 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ПЕЙТЕК». ТОВ «ПЕЙТЕК» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. За інформацією в листі ТОВ «ПЕЙТЕК», відповідно до зазначеного договору № 1576298, було успішно перераховано грошові кошти у сумі 3900,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 . 
У період з 25.04.2024 по 27.06.2025 Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 3 217,52 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,02 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 3 217,5 грн.
Однак, враховуючи невиконання Відповідачем боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 27.06.2025 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 27062025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача.
Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 1576298 від 25.04.2024 загальним розміром 23 750,88 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту – 3 899,98 грн, заборгованості за процентами – 17 900,9 грн, штрафні санкції 1 950,00 грн.
Посилаючись на вищевикладене, просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» суму заборгованості в розмірі 23 750,88 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.
В Єдиному державному демографічному реєстрі відсутній запис про зареєстроване в установленому законодавством порядку місце проживання відповідачки (а.с. 73).
З витягу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери про внутрішньо переміщену особу від 26.11.2025 № 2046571 випливає, що відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як внутрішньо переміщена особа 11.04.2022 взята на облік УСЗН Запорізької МР по Вознесенівському р-ну за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 74).
Ухвалою судді від 26.11.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання, встановлено строки на подання заяв по суті справи (а.с. 75 – 76), призначено судове засідання на 15.01.2026. Цією ж ухвалою витребувано у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , та зарахування коштів 25.04.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «А-БАНК», у сумі 3 900,00 грн, за ініціативою ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК».
02.12.2025 від АТ «А-БАНК» до суду надійшла витребувана судом інформація (а.с. 87 – 91). 
В позовній заяві представник позивача зазначив, що просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 14).
Відповідно до ч. 1 ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи розташоване на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, не маючи зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС, про час та місце судового засідання повідомлялась судом згідно з ч. 1 ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 27.11.2025 особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 86). 
Також ухвалу про відкриття провадження, судову повістку та позовну заяву було надіслано судом на електронну пошту відповідачки, зазначену в позовній заяві (а.с. 79, 80). 
Додатково про дату, час та місце розгляду справи відповідачка повідомлялася відповідно до порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 № 28 (а.с. 78).
Крім зазначеного, копію ухвали від 26.11.2025 разом із копією позовної заяви з додатками було направлено відповідачці рекомендованим листом із повідомленням за адресою її зареєстрованого місця перебування як ВПО, однак поштове відправлення повернулося до суду з відміткою відділу поштового зв`язку від 08.12.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, – у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення – якщо така адреса відсутня.
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Також Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Оскільки копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із копіями позовної заяви з доданими до неї документами надсилались відповідачці за її зареєстрованим місцем перебування, та враховуючи, що відповідачка не повідомила суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що відповідачці були у встановленому порядку вручені вказані документи в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця перебування.
Причини неявки в судове засідання відповідачка не повідомила, відзив на позов не подала, жодним чином з судом не комунікувала, рухом справи не цікавилася.
В силу ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи, що відповідачка, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася до суду, не повідомила про причини неявки, не подала відзив на позовну заяву, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
25.04.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1576298 про надання споживчого кредиту «Комфортний» (а.с. 15 – 17). 
Цього ж дня відповідачка ознайомилася із паспортом споживчого кредиту (а.с. 18 – 19).
На умовах, встановлених Договором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язалося надати Споживачеві кредит у гривні, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 2 ст. 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Згідно з пп. 6, 7, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин – дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з чч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг»; або 3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію.
У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
На підставі викладеного законодавство України дозволяє укласти кредитний договір відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 25.04.2024 кредитний договір не суперечить Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не визнаний на час розгляду справи недійсним.
Встановлено, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язання перед відповідачем виконало та надало кредит в сумі 3 900,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . 
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відбулось через систему «Pay Tech», на підставі укладеного Договору про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06.06.2022 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ПЕЙТЕК». 
Згідно з інформацією, викладеною в листі ТОВ «ПЕЙТЕК», відповідно до зазначеного договору № 1576298, було успішно перераховано грошові кошти у сумі 3 900,00 грн на платіжну карту № НОМЕР_1 .
Крім того, зарахування 25.04.2024 грошових коштів у сумі 3 900,00 грн на платіжну карту відповідачки підтверджується інформацією, наданою АТ «А-БАНК» на виконання ухвали суду від 26.11.2025 про витребування доказів (а.с. 87 –91). 
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. 
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.
Встановлено, що відповідно до п. 1.3. Договору тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 3 900,00 грн. Згідно з п. 1.4. Договору строк кредиту 359 днів – з 25.04.2024 по 20.04.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача.
Як зазначив позивач в позовній заяві у період з 25.04.2024 по 27.06.2025 відповідачкою здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 3 217,52 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,02 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 3 217,5 грн.
Враховуючи неналежне виконання Відповідачем боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 27.06.2025 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 27062025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача (а.с. 21 – 23).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників за договором факторингу № 27062025 від 27.06.2025 позивач набув право грошової вимоги до відповідача в розмірі заборгованості загальним розміром 23 750,88 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту – 3 899,98 грн, заборгованості за процентами – 17 900,9 грн, штрафні санкції 1 950,00 грн (а.с. 26 – 27).
Відповідачку було проінформовано про відступлення прав вимоги новому кредитору відповідним повідомленням (а.с. 28). 
Отже, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 1576298 від 25.04.2024 загальним розміром 23 750,88 грн, що також підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 30). 
Відповідачкою на засадах змагальності розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не спростовано.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка висувала заперечення проти вимог нового кредитора у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України.
В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за кредитним договором № 1576298 про надання споживчого кредиту «Комфортний» від 25.04.2024, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача в обсязі, визначеному вказаним договором.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості розміром 23 750,88 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. 
У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази:
копія ордеру, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, згідно із яким адвокату Столітньому М. М. доручено надати правничу допомогу ТОВ «ФК «ФІНСТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с. 63);
копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10, виданого головою Ради адвокатів Київської області 18.09.2020, на ім`я Столітнього М. М. (а.с. 67);
копія договору № 10/12-2024 про надання правничої допомоги від 10.12.2024, укладеного між адвокатом Столітнім М. М. та ТОВ «ФК «ФІНСТРАСТ КАПІТАЛ» (а.с. 64 –65);
копія заявки № 12370 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с. 66 – 67);
копія акту прийому-передачі № 12370 від 19.11.2025 про види виконаних робіт згідно з Договором № 10/12-2021 від 10.12.2024, згідно з яким адвокатом надані такі послуги: зустріч та надання первинної консультації тривалістю 0,5 годин, дослідження наданих документів та аналіз фактичних обставин справи тривалістю 1 година, аналіз чинного законодавства та судової практики тривалістю 0,5 годин, підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання, узгодження обраної позиції з клієнтом тривалістю 1 година, письмова консультація, складання консультативного висновку тривалістю 1 година, проведення заходів на отримання доказів тривалістю 1 година, складення позовної заяви тривалістю 2 години, складання та оформлення інших документів тривалістю 1 година, складання процесуальних документів тривалістю 2 години, представництво клієнта в суді тривалістю 2 години, на загальну суму 10 000 грн (а.с. 68);
копія рахунку на оплату № 12370-19/11-2025 від 19.11.2025 на суму 10 000,00 грн (а.с. 69).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Разом з тим, виходячи з обставин справи, з огляду на зміст позову, предмет спору в цій справі, який не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, суд вважає, що зазначений розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та пропорційним відносно предмету позову.
Вимога про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, яка полягає в участі адвоката у судових засіданнях, є необґрунтованою, з огляду на те, що представник позивача у судових засіданнях участі не брав, оскільки в позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.
Інші послуги адвоката, викладені у акті прийому-передачі виконаних робіт, на переконання суду, охоплюються послугою, яка полягає у підготовці позовної заяви, тому стягнення окремо їх вартості з відповідача є необґрунтованим.
Таким чином, виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, яка є типовою, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розміром 2 000,00 грн, який суд вважає обґрунтованим та співмірним зі складністю справи.
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 422,40 грн (а.с. 1, 2).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 19, 23, 76 – 80, 95, 141 – 142, 223, 259, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в особі представника Столітнього Михайла Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»заборгованість за кредитним договором № 1576298 від 25.04.2024 розміром 23 750 (двадцять три тисячі сімсот п`ятдесят) грн 88 коп., сплачений судовий збір розміром 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на правову допомогу розміром 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено в повному обсязі 15.01.2026.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ЄДРПОУ 44559822, адреса: вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2, м. Київ, 03150;
Відповідачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , як внутрішньо переміщена особа взята на облік за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя        І. П. Соболєва