ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2025 року 	Луцьк	Справа № 140/8165/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 , далі – НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ; далі – НОМЕР_4 ) про:
- визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо проведення перерахунку та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2015 рік та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по вересень 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, та зобов`язання вказаного відповідача провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015 році та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по вересень 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_2 щодо проведення перерахунку та виплату підйомної допомоги за 2016 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2018 роки та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з жовтня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, та зобов`язання провести перерахунок та виплату підйомної допомоги виплаченої у 2016 році, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016, 2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з жовтня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні, зокрема у період:
- з січня 2015 року по вересень 2016 року включно та з лютого 2018 року по 11.04.2020 включно у ВЧ НОМЕР_1 ;
- з жовтня 2016 року по січень 2018 року включно - у ВЧ НОМЕР_2 .
Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 10.04.2020 № 123-ос ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 11.04.2020.
При цьому, під час проходження військової служби відповідачі належним чином не здійснювали нарахування та виплату індексації грошового забезпечення. Виплату заборгованості індексації грошового забезпечення здійснено ВЧ НОМЕР_1 – 25.03.2025 у загальному розмірі 13652,83 грн.
Позивач вказує, що оскільки індексація грошового забезпечення за час проходження військової служби не була нарахована та виплачена, тому має право на перерахунок підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 27).
В поданих до суду відзивах на позовну заяву (а. с. 31-34, 40-43) відповідачі позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні за безпідставністю. Крім того, відповідачі вказують, що позивачем пропущений строк звернення до суду.
Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону «Про особовий склад» від 10.04.2020 №123-ос, прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонного контролю І категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 1 категорії (тип Б), звільненого в запас за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 11.04.2020 (а. с. 11).
При проходженні військової служби позивачу із січня 2015 року до квітня 2020 року не нараховувалась індексація грошового забезпечення, крім поточної індексації з урахуванням березня 2018 року як місяця обчислення індексу споживчих цін, що видно із архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015-2020 рр. (а. с. 13-20).
Із довідки про нараховану та виплачену індексацію за 2016-2018 рр., розрахунку нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2015 року по квітень 2020 року та розрахункового листа за березень 2025 року вбачається, що позивачу нараховано заборгованість з індексації грошового забезпечення у розмірі 13 860,74 грн (утримано військовий збір в сумі 207,91 грн) (а. с. 9 зворот, 21-22).
25.03.2025 позивачу були виплачені кошти в сумі 13 652,83 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку (а. с. 10)
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі – Закон № 1282-ХІІ).
У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
За приписами пункту 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі – Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України (пункт 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) на момент виникнення спірних правовідносин визначала Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 № 425, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.06.2008 за № 537/15228 (далі – Інструкція № 425).
Підпунктом 3.7.1 пункту 3.7 розділу ІІІ Інструкції № 425 встановлено, що військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується: підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
Відповідно до пунктів 1, 2 Інструкції про умови та порядок виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.04.2012 № 276, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.05.2012 за № 773/21086 (яка була чинною до 30.09.2016) військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі (далі - військовослужбовці), що переїхали на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, строк навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією органу (підрозділу) Державної прикордонної служби України (далі - орган (підрозділ) Держприкордонслужби), виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір підйомної допомоги визначається за посадою, на яку призначено військовослужбовця або яку він займав до дня прибуття органу (підрозділу) Держприкордонслужби до нового пункту постійної дислокації, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія). До складу місячного грошового забезпечення не включається винагорода за бойове чергування та морське грошове забезпечення.
Крім того, підпунктом 5 пункту 1 Постанови № 889 (доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 704 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 р. № 889», яка набрала чинності з 01.01.2016) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Згідно з пунктом 2 Постанови № 889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Пунктом 1 Інструкції про розміри і порядок виплати додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 217/28347 (далі – Інструкція № 73) встановлено, що ця Інструкція визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці) та займають посади в Держприкордонслужбі, регіональних управліннях Держприкордонслужби, в загонах морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), в розвідувальному органі Держприкордонслужби, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Держприкордонслужби (далі - органи Держприкордонслужби), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).
Відповідно до пункту 3 Інструкції № 73 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
Пунктом 6 Інструкції № 73 передбачено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби на підставі наказів вищих начальників.
З особистої картки грошового забезпечення видно, що ВЧ НОМЕР_1 позивачу виплачувала, зокрема, грошову допомогу на оздоровлення у листопаді 2015 року в розмірі 2763,30 грн та щомісячну додаткову грошову допомогу в період з січня 2016 року по вересень 2016 року, а ВЧ НОМЕР_2 - підйомну допомогу у листопаді 2016 року в розмірі 4968,78; грошову допомогу на оздоровлення у жовтні 2016 року в розмірі 4968,75 грн, у січні 2018 року – 4979,75 грн та щомісячну додаткову грошову допомогу в період з жовтня 2016 року по лютий 2018 року (а. с. 13-18).
При цьому, до складу грошового забезпечення, з якого проведено обчислення підйомної допомоги, допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової допомоги, не враховано індексацію грошового забезпечення, про що також зазначено у відзивах на позовну заяву.
Суд враховує, що із довідки про нараховану та виплачену індексацію за 2016-2018 рр., розрахунку нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2015 року по квітень 2020 року та розрахункового листа за березень 2025 року вбачається, що позивачу нараховано заборгованість з індексації грошового забезпечення у розмірі 13 860,74 грн (утримано військовий збір в сумі 207,91 грн) (а. с. 9 зворот, 21-22). 25.03.2025 позивачу були виплачені кошти в сумі 13 652,83 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку (а. с. 10)
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що індексація грошового забезпечення у період з лютого 2015 року по травень 2020 року підлягала виплаті позивачу щомісячно (повинна була мати щомісячний характер) та враховуючи її особливу правову природу, у відповідачів були відсутні правові підстави для її неврахування у складі грошового забезпечення при обрахунку підйомної допомоги та її виплаті у листопаді 2016 року, грошової допомоги на оздоровлення та її виплаті у листопаді 2015 року, жовтні 2016 року та січні 2018 року, щомісячної додаткової грошової допомоги та її виплаті у період з січня 2016 року по лютий 2018 року (такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.04.2021 у справі № 620/561/20).
З наведених підстав позов належить задовольнити повністю у спосіб прийняття рішення про:
- визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015 рік та щомісячної додаткової грошової винагороди за період з січня 2016 року по вересень 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, та зобов`язання вказаного відповідача провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015 році та щомісячної додаткової грошової винагороди за період з січня 2016 року по вересень 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_2 щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги за 2016 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2018 роки та щомісячної додаткової грошової винагороди за період з жовтня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, та зобов`язання зазначеного відповідача провести перерахунок та виплату підйомної допомоги виплаченої у 2016 році, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016, 2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди за період з жовтня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Суд відхиляє доводи відповідача ВЧ НОМЕР_2 про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом суд, з огляду на таке.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.07.2024 у справі № 990/156/23 зазначила, що норма статті 233 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України) є нормою матеріального права, яка визначає строк судового захисту права працівника у разі порушення законодавства про працю. Указана норма поширює свою дію на всіх працівників і службовців підприємства, установи, організації та незалежно від характеру їх трудової діяльності, у тому числі на осіб, які проходять публічну чи державну службу.
Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 №2352-IX (далі Закон №2352-IX), який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:
«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду, вирішуючи питання щодо застосування статті 233 КЗпП України в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, у постанові від 21.03.2025 у справі №460/21394/23 дійшов таких висновків: якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19.07.2022, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону № 2352-IX, то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19.07.2022, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19.07.2022 підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону № 2352-IX).
З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги щодо нарахування та виплати грошового забезпечення заявлені за період 2015-2018 рр., тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 233 КЗпП України у редакції, що була чинною до 19.07.2022, яка визначає право особи на звернення до суду із позовом про стягнення належної їй заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження будь-яким строком.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015 рік та щомісячної додаткової грошової винагороди за період з січня 2016 року по вересень 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) грошової допомоги на оздоровлення за 2015 рік та щомісячної додаткової грошової винагороди за період з січня 2016 року по вересень 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги за 2016 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2018 роки та щомісячної додаткової грошової винагороди за період з жовтня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) підйомної допомоги за 2016 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2018 роки та щомісячної додаткової грошової винагороди за період з жовтня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх