ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції Каліновська А.В.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  24 листопада 2025 року                                                   Справа № 580/5100/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
судді-доповідача:          Епель О.В., 
суддів:                     Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі

за позовом           ОСОБА_1 

до                    Військової частини НОМЕР_1 
                                        
про                    визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
          В С Т А Н О В И В :
                      Історія справи.
           ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - Відповідач), в якому просив: 
          - визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у незастосуванні пункту 4  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"  та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб"  при обчисленні в період з 01.01.2020 по 06.12.2022 включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням позивача, а саме невизначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 вказаної постанови;
          - зобов`язати військову частину НОМЕР_1провести перерахунок грошового забезпечення та доплатити ОСОБА_1 :
           - за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно належні позивачу з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 4200,00 грн на місяць та окладу за військовим званням 1350,00 грн та 1430,00 грн на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 N 704  Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого  Законом України від 14 листопада 2019 року N 294-IX  Про Державний бюджет України на 2020 рік на 01.01.2020, на відповідні тарифні коефіцієнти;
          -за період з 01.01.2021 по 16.05.2021 включно належні позивачу з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 4540,00 грн на місяць та окладу за військовим званням 1430,00 грн та 1540,00 грн на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 N 704  Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого  Законом України від 15.12.2020 N 1082-IX  Про Державний бюджет України на 2021 рік на 01.01.2021, на відповідні тарифні коефіцієнти;
          -за період з 16.05.2021 по 31.12.2021 включно належні позивачу з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 5630,00 грн на місяць та окладу за військовим званням 1540,00 грн на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року N 704  Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого  Законом України від 15.12.2020 N 1082-IX  Про Державний бюджет України на 2021 рік на 01.01.2021, на відповідні тарифні коефіцієнти;
          -за період з 01.01.2022 по 06.12.2022 включно належні позивачу з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 6150,00 грн на місяць та окладу за військовим званням 1690,00 грн і 1790,00 грн на місяць визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 N 704  Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого  Законом України від 02.12.2021 N 1928-IX  Про Державний бюджет України на 2022 рік на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти;
          -за період з 01.01.2020 по 06.12.2022 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і грошової допомоги для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадовою окладу позивача в період:
          - з 01.01.2020 по 31.12.2020 - 4200,00 грн;
          - з 01.01.2021 по 16.05.2021 - 4540,00 грн;
          - з 16.05.2021 по 31.12.2021 - 5630,00 грн;
          - з 01.01.2022 по 06.12.2022 - 6150,00 грн;
          -та розміру окладу за військове звання в період:
          - з 01.01.2020 по 21.06.2020 - 1350,00 грн;
          - з 21.06.2020 по 31.12.2020 - 1430,00 грн;
          - з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 1540,00 грн;
          - з 01.01.2022 по 08.03.2022 - 1690,00 грн;
          - з 08.03.2022 по 06.12.2022 - 1790,00 грн визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого  Законом України від 14 листопада 2019 року N 294-IX  Про Державний бюджет України на 2020 рік на 01.01.2020 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти,  Законом України від 15.12.2020 N 1082-IX  Про Державний бюджет України на 2021 рік на 01.01.2021 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, встановленого  Законом України від 02.12.2021 N 1928-IX  Про Державний бюджет України на 2022 рік на 01.01.2022 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.
          Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: 
          - визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 06.12.2022 (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 06.12.2022), без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України Про Державний бюджет України на 2020-2022 роки;
          - зобов`язано військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.01.2020 по 06.12.2022, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу для оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 06.12.2022, із розрахунку місячного грошового забезпечення відповідно до пункту 4  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 N 704, визначивши розміри посадового окладу, окладу за військовими званнями шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.
          У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено. 
          Рішення суду набрало законної сили 31.10.2024.
          Позивачем до суду подано заяву в порядку ст. 382 КАС України, в якій він просить встановити судовий контроль за виконанням рішення та зобов`язати  Військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.
          В обґрунтування поданої заяви Позивач зазначив, що станом на 27.05.2025 рішення суду не виконано. При цьому, ОСОБА_1 відзначив, що невиконання рішення суду не може бути  виправдано відсутністю бюджетних видатків. 
          Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №580/5100/24 було задоволено. Встановлено військовій частині НОМЕР_1 тримісячний строк для подання до суду звіту про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.09.2024 у справі №580/5100/24. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 протягом трьох місяців з моменту отримання копії даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.09.2024 у справі №580/5100/24.
Постановляючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду Відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду повністю, зазначаючи, що судом першої інстанції не враховано відсутність належного фінансування для виконання цього рішення.
В обгрунтування вимог скарги Апелянт також зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 вжила усіх залежних від неї заходів для належного виконання судового рішення в межах своїх повноважень як розпорядника бюджетних коштів третього ступеня.
Апелянт стверджує, що встановлення судового контролю по адміністративній справі №580/5100/24 є необґрунтованими, оскільки виконання судового рішення у частині виплати грошових коштів неможливе без належного фінансування з державного бюджету, яке на даний момент відсутнє, що, на переконання Апелянта, є вагомою підставою для тимчасового невиконання судового рішення.
Також Апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові від 18 вересня 2019 року по справі №440/1222/19.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про встановлення судового контролю.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025 та від 24.07.2025 відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Від Апелянта надійшли додаткові пояснення у справі у яких він повторно посилається на відсутність бюджетних асигнувань та вжиття ним вичерпних заходів для виконання рішення, зокрема: направлено відповідні телеграми до вищого командування щодо потреби у фінансуванні; ініційовано перегляд внутрішніх фінансових розрахунків і пріоритетності витрат; здійснюється постійний моніторинг фінансової ситуації з метою оперативного реагування у разі змін.
Також Апелянт покликається на судову практику національних судів та Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.
Нормативно-правове обґрунтування. 
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Крім того, за ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду, колегія суддів відзначає, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення, належне та повне його виконання та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що станом на час звернення Плзивача із заявою про встановлення судового контролю та постановлення оскаржуваної ухвали, рішення суду, яке було ухвалено судом в цій справі ще 13.09.2024, Відповідачем не виконано у повному обсязі.
Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги ті обставини, невиконання  судового рішення зумовлене відсутністю  бюджетного фінансування на такі цілі. Втім, апеляційний суд наголошує, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження та невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд. При цьому, відсутність коштів, не дає право боржнику не виконувати рішення суду.
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 815/591/17.
У справі «Сук проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань.
У рішенні по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» ЄСПЛ наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року.
Надаючи оцінку доводам учасників справи, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №  30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 24 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач                                                            О.В. Епель

Судді:                                                                       О.В. Карпушова

                                                                                Є.І. Мєзєнцев