Справа №751/4855/25 
Провадження №2/751/655/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року       місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Деркача О. Г. 
секретар судового засідання Курач В.С.

pозглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну спpаву за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
30.05.2025 року представник позивача за довіреністю Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (далі по тексту - АТ «АКЦЕНТ-БАНК») – Шкапенко О.В. звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №А202СТ155101096 від 01.03.2021 року в розмірі 36 253,96 грн., станом на 30.05.2025 року, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) - 24 488,98 грн; заборгованість по процентами - 11 764,98 грн; заборгованість за комісією - 0,00 грн, заборгованість за пенею - 0,00 грн. та судових витрат у розмірі 2 422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.03.2021 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, була підписана Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Після чого, 01.03.2021, будучи клієнтом банку, відповідач уклала з банком кредитний договір №А202СТ155101096, за умовами якого їй надано кредит у розмірі 40 000,00 грн строком на 27 місяців, тобто до 28.06.2023, зі сплатою процентів у розмірі 50% річних. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, тому станом на 30.05.2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором склала 36 253,96 грн, яка складається з: 24 488,98 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 11 764,98 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, яку просить стягнути в примусовому порядку з відповідача та стягнути понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. ст. 509, 525, 526, 530, ч.1 ст. 598, ст. ст. 599, 610, ч.2 ст. 615, ст. ст. 629, 1050, 1054 ЦК України.
Ухвалою судді від 13.08.2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
13.01.2026 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч.4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. 
Позивач в судове засідання не викликався. В матеріалах справи наявне клопотання представника АТ «АКЦЕНТ-БАНК» про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, та розгляд справи у відсутності представника позивача, у разі відсутності відповідача, проти винесення судом заочного рішення не заперечують. (а.с.5)
Відповідач в судове засідання не викликалася. Відзив на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлялася в установленому законом порядку, з дотриманням вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 та ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада».
Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
У п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
Судом встановлено, що 01.03.2021 року ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК». Власним підписом відповідач підтвердила, що дана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням https://a-bank.com.ua, між ним та АТ «А-БАНК» становлять Договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій; визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису (а.с. 6).
01.03.2021 року ОСОБА_1 електронним підписом підписала Заяву Клієнта №А202СТ155101096, паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, на підставі якої отримала строковий кредит у сумі 40 000,00 грн на строк 24 місяців, до 28.06.2023 року, процентна ставка (фіксована) - 50% річних, розмір щомісячного платежу 2 687,58 грн, платіжна картка, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 4323387010764135, загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій 64 501,79 грн.
Відповідач підтвердила та погодилась, що до укладання цієї угоди, ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщена на веб-сайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. Отримала їх примірники, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с. 6, 8).
Згідно з меморіальним ордером № TR.16882700.17876.69754 від 01.03.2021 позивачем на рахунок відповідача було перераховано кошти в сумі 40 000,00 грн; призначення платежу: видача кредиту згідно договору №А202СТ155101096 від 01/03/2021 (а.с. 10 на зв.стор.).
Рух коштів по картці відображено у виписці по кредиту, з якої вбачається, що за період 01.03.2021 - 29.05.2025 ОСОБА_1 активно користувалась кредитною карткою, здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором. (а.с.11-12)
Відповідно до зазначеної виписки по кредиту та розрахунку заборгованості за договором №А202СТ155101096 від 01.03.2021 року, станом на 30.05.2025 розмір загальної заборгованості ОСОБА_1 перед банком становить 36 253,96 грн, яка складається з: 24 488,98 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 11 794,98 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. (а.с.9-10, 11-12).
Відповідачем не було подано до суду будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання нею кредитної картки, встановлення на картці кредитного ліміту, а також відсутності у неї заборгованості за кредитним договором №А202СТ155101096 від 01.03.2021 року.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, кредитний договір був укладений між АТ «Акцент-банк» та ОСОБА_1 в електронній формі за допомогою електронного підпису, що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України.
При цьому на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Позивачем надано належні та допустимі докази отримання відповідачем кредитних коштів за вищевказаним договором.
Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З позовом про визнання недійсним кредитного договору №А202СТ155101096 від 01.03.2021 року відповідач не зверталася.
Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за Договором №А202СТ155101096 від 01.03.2021 року, який не спростований відповідачем у належний та допустимий спосіб. 
Доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем не надано.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верхового Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, яка відступила від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014 року (провадження № 6-144цс14).
Таким чином, враховуючи, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а відповідач допустила порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору, і отримані грошові кошти в добровільному порядку позивачу не повернула, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №А202СТ155101096 від 01.03.2021 року, що станом на 30.05.2025 року, складає 36 488,98 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 24 488,98 грн; загальний залишок заборгованості за процентами - 11 794,98 грн; заборгованість за комісією - 0,00 грн, заборгованість за пенею - 0,00 грн.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.43), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,- 

ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №А202СТ155101096 від 01.03.2021 року у розмірі 36 253 (тридцять шість тисяч двісті п`ятдесят три) грн 96 коп, що станом на 30.05.2025 року складається з: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 24 488,98 грн; загальний залишок заборгованості по процентами - 11 794,98 грн; загальний залишок заборгованості за комісією - 0,00 грн, загальний залишок заборгованості пенею - 0,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте Новозаводським районним судом міста Чернігова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, рах. № НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ 14360080, МФО 307770) 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ). 

Повний текст рішення суду складено 13.01.2026 року.  

Головуючий - суддя О. Г. Деркач