ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3044/25  Номер провадження 33/814/252/26	Головуючий у 1-й інстанції Любчик О. В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Кузя О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та захисника – адвоката Кузя Олександра Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 , 

на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 05 липня 2025 року о 08:08 год, в с. Сем`янівка, Полтавського району по вул. Центральна, 19, керував транспортним засобом Audi A4, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. 
Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи апеляційних скарг учасників справи
Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку.
Скаржник просить постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 130 КУпАП скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що суд не повно з`ясував всі обставини справи, а викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи.
Скаржник акцентує увагу: на порушенні права на захист; вказує на необґрунтованість постанови суду першої інстанції; звертає увагу на неправомірну поведінку поліцейських; зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а в подальшому його пройшов самостійно та отримав негативний результат. 
Також ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.
В апеляційній скарзі захисника – адвоката Кузя О.М., в інтересах ОСОБА_1 , також ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Крім доводів, вказаних в апеляційній скарзі ОСОБА_1 захисник звертає увагу, що матеріали справи не містять факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а проходження огляду за відсутності поліцейського було зумовлено тим, що останній не знав вимог закону.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційних скарг підтримав та просив закрити провадження у справі.
Захисник- адвокат Кузь О.М. підтримав вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 та своєї, в його інтересах, та просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, як пропущений з поважних причин.
Мотиви суду
Щодо клопотання про поновлення строку
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що постанова суду скаржнику було вручена 03 листопада 2025 року.
В судовому засідання захисник – адвокат Кузь О.М. також просив поновити строк на апеляційне оскарження мотивуючи клопотання, з тих самих підстав, що і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Вивчивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 статті 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно зі статті 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Оскаржувана постанова місцевого суду прийнята 29 жовтня 2025 року, при цьому, в самій постанові мається відмітка, що повний текст постанови складено 03 листопада 2025 року, відповідно до розписки (а.с. 75) копія постанови скаржнику була вручена, в тому числі і для передачі адвокату, також 03 листопада 2025 року, тобто апеляційна скарга подана в 10-ти денний строк з моменту ознайомлення з постановою суду першої інстанції.
Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянтів, викладені в клопотаннях про поновлення строку на апеляційне оскарження, знаходять своє підтвердження, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як пропущеного з поважних причин.
Щодо оскаржуваної постанови
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями частини 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. 
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП.
Так, суд першої інстанції правильно зазначиввказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи дослідженими в повному обсязі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №381798 від 05 липня 2025 року (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння від 05 липня 2025 року (а.с.3); відеозаписами з бодікамери 473437, 467806 (а.с.5).
Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Щодо доводів апеляційних скарг
Посилання скаржника, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписами.
З переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд на місці та погоджується пройти огляд у медичному закладі, при цьому особа, відносно якої складено протокол не погоджується проходити огляд на стан сп`яніння в присутності поліцейського та зазначає, що пройде його самостійно.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що вербально погоджуючись на проведення огляду у медичному закладі ОСОБА_1 своєю поведінкою демонструє відмову від його проведення, в порядку встановленому Інструкцією.
З приводу самостійного огляду на стан сп`яніння суд апеляційної інстанції звертає увагу на нижче наведене.
Згідно частин 4, 5 статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
З вищевказаного вбачається, що нормами чинного законодавства встановлений певний порядок доставлення водіїв транспортних засобів поліцейськими до медичного закладу, якому надається право на проведення огляду на стан сп`яніння.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 672 від 05 липня 2025 року проведений за відсутності поліцейських, після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, за власною заявою ОСОБА_1 та не спростовує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що відмова від проходження на стан сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, яке передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, а проведення огляду уже після вчинення адміністративного правопорушення не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді першої інстанції.
Крім того, посилання захисника, щодо поради юриста, яку ОСОБА_1 тримав з приводу самостійного проходження огляду не заслуговує на увагу, оскільки, відповідно до пункту 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, отже у ОСОБА_1 є не право а обов`язок знати правила дорожнього руху та дотримувати їх, зокрема і пункт 2.5 ПДР України.
Твердження апеляційної скарги про незалучення захисника під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи в суді першої інстанції не дає підстав для скасування постанови суду з огляду на нижче наведене.
Санкція частини 1 статті 130 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту, а тому участь захисника не є обов`язковою. В той же час, поліцейський не перешкоджав реалізації ОСОБА_1 права на отримання правової допомоги на місці зупинки транспортного засобу в телефонному режимі, чим останній і скористався.
У відповідності до приписів частини 1 статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.
Згідно з частиною 3 статті 271 КУпАП, якщо особа є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат, який призначений центром із надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Відповідно до частини 4 статті 17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02 червня 2011 року № 3460-VI центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечує участь захисника у розгляді справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції з клопотанням про призначення їй захисника через центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, однак, до клопотання не надано доказів на підтвердження того, що він є суб`єктом права на безоплатну правову допомогу.
Законом України «Про безоплатну правову допомогу» не передбачено призначення судом захисника по справах про адміністративні правопорушення, крім випадків затримання чи адміністративного арешту.
Слід зазначити, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості самостійного звернення для отримання правничої допомоги до місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
При цьому, у суді першої інстанції ОСОБА_1 представляв захисник – адвокат Кузь О.М.
Твердження скаржників, що поведінка працівників поліції була не правомірною не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення.
З переглянутих відеозаписів вбачається, що працівники поліції поводять себе коректо, роз`яснюють ОСОБА_1 його права та обов`язки, пояснюють процедуру огляду, певний час чекають коли останні отримає консультацію юриста, тощо.
Твердження захисника, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не спростовують вискоків суду першої інстанції про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки з третього файлу вбачається, що коли працівники поліції підходять до автомобіля ОСОБА_1 останній перебуває на водійському сидінні автомобіля, який припарковано біля магазину, а також, ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом.
Висновки суду
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Судове рішення відповідає належним чином обґрунтоване та вмотивоване вимогам статті 283 КУпАП. 
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 та захисника – адвоката Кузя Олександра Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2025 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 та захиснику – адвокату Кузю Олександру Миколайовичу, в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2025 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника – адвоката Кузя Олександра Миколайовича, в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду        В.П. Пікуль