ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року 
м. Київ
справа № 380/19677/21
провадження № К/990/24320/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Соколова В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу
за позовом  ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на державній службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року (у складі головуючого судді - Клименко О.М.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року (в складі колегії суддів: судді-доповідача - Качмара В.Я., суддів: Курильця А.Р., Мікули О.І.) у справі №380/19677/21,
ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовом до Львівської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати наказ Львівської митниці від 06.09.2021 №325-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказ Львівської митниці від 22.09.2021 №374-о «Про проведення розрахунку ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 на державній службі на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці з 23.09.2021;
- стягнути з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 23.09.2021 по день поновлення на роботі; судові витрати покласти на відповідача.
2. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що звільнення позивача відбулося на підставі документів, які мають рекомендаційний характер, та за відсутності належним чином обґрунтованого та документально підтвердженого висновку про невідповідність займаній посаді протягом строку випробування.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано накази Львівської митниці від 06.09.2021 №325-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та від 22.09.2021 №374-о «Про проведення розрахунку ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на державній службі на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці з 23 вересня 2021 року.
Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 вересня 2021 року по 21 квітня 2022 року в сумі 106 450,30 грн з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.
Рішення суду в частині поновлення позивача на державній службі на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці з 23 вересня 2021 року, а також виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 17 265,63 грн, допущено до негайного виконання.
4. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення про звільнення позивача не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а відтак спірні накази є протиправними та підлягають скасуванню.
5. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 задоволено частково апеляційну скаргу Львівської митниці, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 змінено в мотивувальній частині; а решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
6. Суд апеляційної інстанції погодився із доводами скаржника про те, що суд першої інстанції неправильно застосував норму частини шостої статті 35 Закону №889-VIII. Висновки суду щодо того, що у попередженні про звільнення від 16.08.2021 №7.4-1/12/10/4075 не було зазначено підстав невідповідності позивача займаній посаді суд апеляційної інстанції вважав помилковими, з огляду на те, що норма частини шостої статті 35 Закону №889-VIII, з урахуванням змін внесених Законом №117-IX, не передбачала зазначення підстав невідповідності займаній посаді.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень) на неї
7. Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
8. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач, посилаючись на пункт 1 частини четвертої статі 328 КАС України, зазначає, що судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення без урахування висновків Верховного Суду, які викладено в:
- постановах від 22.04.2020 у справі №2140/1369/18 та від 16.10.2020 у справі №489/548/17 щодо застосування пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»;
- постанові від 22.01.2020 у справі №823/3540/14, а саме, що керівнику надано право самостійно вирішувати питання відповідності працівника займаній посаді та приймати рішення за наслідками випробування працівника, що й відповідає меті встановлення такого випробування.
9. Крім цього, скаржник зазначає, що підставою касаційного провадження у цій справі є пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України із посилання на пункт 1 частини другої статті 353 КАС України, а саме, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
10. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 не були виконано завдання, визначені пунктами 5 та 9 Завдань на випробувальний термін, затверджених 29.06.2021 в.о. начальником Львівської митниці І. Ніжніковим, щодо забезпечення ним якісного виконання визначених форм митного контролю, а також успішного проходження у встановленому порядку перевірки на доброчесність в порядку, визначеному наказом Державної митної служби України від 14.07.2021 №530.
11. На переконання скаржника, видача наказів про звільнення належить до компетенції керівника державної служби, яким у Львівській митниці є начальник митниці, й жодною нормою Закону України «Про державну службу» чи іншого нормативно-правового акта повноваження керівника державної служби стосовно обмеження на зазначення в наказі лише тих положень, які зазначені в доповідних записках підпорядкованих працівників, не міститься, а тому висновок судів попередніх інстанцій про те, що в наказі можна було зазначити лише ті порушення, про які зазначено в доповідній записці, не ґрунтується на нормах законодавства та прямо обмежує повноваження керівника державної служби.
12. В контексті доводів про порушення норм процесуального права відповідач зазначає про те, що:
- факт незабезпечення якісного виконання визначених форм митного контролю 06.07.2021, 08.07.2021 та 10.07.2021 під час здійснення митних формальностей щодо пропуску на митну територію України транспортних засобів з р.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3, відповідно, встановлений Актом про результати перевірки з окремих питань від 28.07.2021 №7.4-17/22/85, матеріалами перевірки, а також доповідною запискою начальника відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці Юрія Пшеничного від 28.07.2021 та Завданнями на випробувальний термін ОСОБА_1 , затвердженими 29.06.2021 в.о. начальника Львівської митниці І.Ніжніковим;
- факт неуспішного проходження у встановленому порядку перевірки на доброчесність підтверджується доповідною запискою начальника відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці Юрія Пшеничного від 28.07.2021, Анкетою доброчесності посадової особи Державної митної служби України, заповненою позивачем 17.07.2021 та Завданнями на випробувальний термін ОСОБА_1 , затвердженими 29.06.2021 в.о. начальника Львівської митниці І. Ніжніковим.
13. У відзиві на касаційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги відповідача у повному обсязі. Позивач, зокрема, звертає увагу, що судом апеляційної інстанції враховано деяку практику Верховного Суду, на яку посилається відповідач у касаційній скарзі (висновки, викладені у постановах від 22.04.2020 у справі №2140/1369/18 та від 16.10.2020 у справі №489/548/17). Щодо посилань на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №823/3540/14, позивач уважає їх нерелевантними до застосування у спірних правовідносинах тощо.
ІІ. РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
14. Касаційна скарга відповідача до Верховного Суду надійшла 06 вересня 2022 року.
15. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2022 визначено склад колегії суддів: Жук А.В. - головуючий суддя, судді: Мельник-Томенко Ж.М., Соколов В.М.
16. Ухвалою Верховного Суду від 29.09.2022 відкрито касаційне провадження за скаргою Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 у справі №380/19677/21. Іншою ухвалою Суду від 29.09.2022 Львівській митниці відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
17. Ухвалою Верховного Суду від 20.01.2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
18. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.07.2021 на підставі наказу «По особовому складу» від 29.06.2021 №22-о (далі - Наказ №22-о) позивача призначено на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці (далі - Посада) шляхом укладення контракту про проходження державної служби в порядку переведення з Галицької митниці Держмитслужби. Згідно пункту 6 Наказу позивачу встановлено випробування на вищевказаній Посаді строком шість місяців з 01.07.2021 по 31.12.2021.
19. 29 червня 2021 року між Митницею та ОСОБА_1 укладено Контракт про проходження державної служби №246 (далі - Контракт) на Посаді та затверджено 29.06.2021 в.о. начальника Митниці Завдання на випробувальний термін Посада ОСОБА_1 (далі - Завдання).
20. Листом Митниці від 16.08.2021 №7.4-1/12/10/4075, який 16.08.2021 було надіслано на електронну пошту, позивача повідомлено про наступне: «Відповідно до частини шостої статті 35 Закону №889-VIII повідомляю Вас, що у зв`язку із встановленням невідповідності Вас займаній Посаді, Вам буде припинено державну службу та звільнено із займаної Посади на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону №889-VIII та припинено дію Вашого Контракту, не раніше ніж через сім днів від дати ознайомлення з цим листом».
21. Згідно Наказу №325-о у зв`язку з невиконанням пунктів 4, 5, 10 Контракту, пунктів 5 та 9 Завдань, вирішено припинити державну службу та звільнити ОСОБА_1 з Посади в перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, у зв`язку із встановленням невідповідності займаній Посаді протягом строку випробування, відповідно до пункту 2 частини першої статті 87 Закону №889-VIII та припинити дію Контракту у зв`язку із звільненням позивача відповідно до пункту 2 частини першої статті 87 Закону №889-VIII. Підставами для прийняття наказу від 06.09.2021 №325-о визначено: 1) Доповідну записку начальника відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці Пшеничного Ю.І. за результатами розгляду матеріалів контрольних заходів стосовно ОСОБА_1 від 28.07.2021; 2) Контракт про проходження державної служби від 29.06.2021 №246; 3) Статті 31-1, п. 2 ч. 1 та ч. 5 ст. 87 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII; 4) Наказ Львівської митниці від 29.06.2021 №22-о «По особовому складу»; 5) Завдання на випробувальний термін державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ОСОБА_1 , затверджені в.о. начальника Львівської митниці Ніжніковим І.М. 29.06.2021; 6) Протокол про доведення інформації або документів до відома державного службовця від 16.08.2021; 7) Тимчасова непрацездатність ОСОБА_1 .
22. Згідно Наказу №374-о вирішено вважати датою звільнення ОСОБА_1 . 22.09.2021.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
23. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
24. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
25. Згідно з частиною третьою статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
26. Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги, які стали підставами для відкриття касаційного провадження та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.
27. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 43 Конституції України передбачено, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
28. Предметом спору в цій справі є питання правомірності наказу Львівської митниці від 06.09.2021 №325-о «Про звільнення ОСОБА_1 », яким позивача звільнено із займаної посади у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування, відповідно до пункту 2 частини першої статті 87 Закону №889-VIII.
29. Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
30. Частинами першою, третьою статті 569 Митного кодексу України визначено, що працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.
31. Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон України «Про державну службу» (далі і по тексту - Закон №889-VIII; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
32. Відповідно до частин першої-третьої статті 35 Закону №889-VIII в акті про призначення на посаду суб`єкт призначення може встановити випробування з метою встановлення відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку. 
При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов`язковим. 
На строк випробування державному службовцю визначаються завдання, зміст та обсяг яких має відповідати посадовим обов`язкам. Строки виконання завдань мають бути реальними для досягнення необхідного результату.
33. Суб`єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону. Суб`єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів (частина шоста статті 35 Закону №889-VIII).
34. Пунктом 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII передбачено, що державна служба припиняється, зокрема, за ініціативою суб`єкта призначення.
35. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.
36. Відповідно до статті 88-1 Закону №889-VIII контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові, крім передбачених цим Законом, підстави припинення державної служби.
37. Верховим Судом неодноразово досліджувалося питання звільнення державного службовця на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII, у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді, та сформовано відповідні висновки.
38. Зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі №809/1157/17, від 22.04.2020 у справі №2140/1369/18, від 16.10.2020 у справі №489/548/17, 28.01.2021 у справі №640/23002/19, від 10.06.2021 у справі №817/892/18, від 30.06.2022 у справі №500/1799/20, від 20.10.2022 у справі №380/7392/20 та інших, Верховний Суд зазначив, що у період випробувального терміну суб`єкт призначення з`ясовує професійні та ділові якості працівника, його здатності виконувати якісно і сумлінно свої обов`язки. У разі якщо роботодавець в період випробування працівника прийде до негативного висновку щодо відповідності працівника роботі, яка йому доручається, він має право його звільнити з причини незадовільного результату випробування. Суб`єкт призначення має право самостійно визначати, чи відповідає працівник посаді, на яку його призначено.
Отже, випробувальний строк власне і надається для того, щоб особа проявила себе на новопризначеній посаді в усіх аспектах як кваліфікований і відповідальний працівник.
У свою чергу, оцінку тому наскільки добре державний службовець справляється зі своїми обов`язками, здійснює насамперед суб`єкт призначення.
Верховний Суд наголошував, що для висновку про невідповідність займаній посаді повинні бути достатні очевидні (фактичні) підстави, на основі яких можна пересвідчитися у тому, наскільки обґрунтованими є висновки суб`єкта призначення.
Водночас, завданням суду є перевірка правильності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень про звільнення державного службовця у зв`язку з невідповідністю займаній посаді протягом строку випробування, що полягає, насамперед, у тому чи прийнято таке рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях (бездіяльності) особи є підстави для висновку про її невідповідність займаній посаді.
39. Окрім того, у постанові від 10.06.2021 у справі №817/892/18 Верховний Суд вказав, що з метою захисту державного службовця від безпідставного припинення відносин державної служби, попередження про звільнення має містити підстави невідповідності позивача посаді, а також ким саме та яким чином встановлено невідповідність посаді, в чому така невідповідність полягає. Такий висновок було зроблено з огляду на те, що наслідком непроходження випробувального строку у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді упродовж строку випробування є припинення державної служби шляхом звільнення.
40. Указані висновки підтримані Верховним Судом у постановах від 29.02.2024 у справі №380/18554/21 та від 18.01.2024 у справі №640/5194/22.
41. Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій встановили, що передумовою для висновків відповідача слугувало те, що Комісією, створеною відповідно до наказу Львівської митниці від 23.07.2021 №98, проведено перевірку з окремих питань дотримання посадовими особами митного поста «Мостиська» Львівської митниці вимог Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом від 31.07.2015 №684, та встановлення фактів неналежного виконання посадових обов`язків, в частині забезпечення виконання митних формальностей, визначених за результатами застосування системи управління ризиками при проведенні митного контролю та оформленні товарів та транспортних засобів про що складено Акт про результати перевірки з окремих питань від 28.07.2021 №7.4-17/22/85.
42. У змісті даного Акту (пункт 7.3), вказано про систематичне неналежне виконання вимог пунктів 13 та 26 Порядку здійснення фото-, відео фіксації митних та інших формальностей, які проводяться контролюючими органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №370, підпункту 3 пункту 1 розділу XII Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Мінфіну від 31.07.2015 №684.
43. Також в Акті вказано, що зазначені дії мають ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень. У пункті 8.7 даного Акту запропоновано для встановлення фактів недотримання принципу доброчесності та/або умов контракту проходження державної служби державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного поста «Мостиська» ОСОБА_1 передати копії матеріалів перевірки комісії з контролю за дотриманням посадовими особами Львівської митниці законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби, за фактами порушень, наведених в пункті 7.3 цього Акта (пункт 8.7 Акта).
44. З даного приводу суди попередніх інстанцій зауважили, що метою даної перевірки було з`ясування дотримання посадовими особами митного поста «Мостиська» Львівської митниці вимог Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом від 31.07.2015 №684 та встановлення фактів неналежного виконання посадових обов`язків в частині забезпечення виконання митних формальностей, визначених за результатами застосування системи управління ризиками при проведенні митного контролю та оформленні товарів та транспортних засобів з реєстраційними номерами, перелік яких визначено у Акті, а не встановлення фактів недотримання принципу доброчесності та/або умов контракту проходження державної служби; водночас, жодних доводів та пояснень відносно невідповідності висновків викладених в п.7.3 та пропозицій, зазначених в п. 8.7 Акта перевірки від 28.07.2021 відповідач не наводить.
45. Окремо суди попередніх інстанцій звернули увагу, що Акт перевірки №7.4-17/22/85 та доповідна записка начальника відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці Пшеничного Ю.І. за результатами розгляду матеріалів контрольних заходів стосовно ОСОБА_1 датовані одним днем, а саме 28.07.2021. На переконання судів, розгляд переданих копій матеріалів перевірки стосовно позивача у такий стислий термін не може свідчити про об`єктивність висновків комісії з контролю за дотриманням посадовими особами Львівської митниці законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби.
46. Стосовно виявленого факту не надання ОСОБА_1 повної та достовірної інформації у пункті 8 Анкети доброчесності посадової особи Державної митної служби України, а саме відомостей про притягнення його до адміністративної відповідальності за ознаками частини першої статті 130 КУпАП, суди попередніх інстанцій встановили, що 17.07.2021, позивачем було заповнено та подано відповідачу анкету доброчесності посадової особи Державної митної служби України; також 17.07.2021 позивачем було надано (підписано) згоду посадової особи Державної митної служби України про можливість проведення контрольних заходів.
47. Суди у справі зауважили, що пунктом 21 Контракту №246 від 29.06.2021 передбачено, що дія цього Контракту припиняється: у разі закінчення строку, на який укладено цей контракт; за ініціативою особи або за угодою сторін; за ініціативою державного органу - у разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього Контракту; у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 Закону України «Про державну службу», та з інших підстав, визначених законодавством.
У разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього Контракту державний орган повідомляє особі про припинення цього Контракту не пізніше ніж за сім календарних днів до такого припинення.
48. Згідно пункту 22 Контракту №246 від 29.06.2021 неналежним виконанням або невиконанням особою цього Контракту вважається: невиконання посадовою особою завдання (завдань) у строки, визначені Графіком виконання завдань; недосягнення особою ключових показників завдання (завдань); невиконання додаткових умов цього Контракту.
49. Пункт 4 Контракту передбачає спеціальні вимоги до особи, яка призначається на посаду державної служби.
50. Саме пункт 5 Контракту «Предмет контракту», на переконання судів попередніх інстанцій, містить перелік завдань особи, з якою укладено Контракт, а не завдання на випробувальний термін, які затверджені 29.06.2021 в.о. начальника Львівської митниці.
51. Суди звернули увагу, що у доповідній записці не міститься посилання, який з пунктів Контракту позивачем не дотримано, а особливості порядку заповнення анкети доброчесності, так і успішне проходження перевірки на доброчесність, як обов`язок чи завдання позивача як державного службовця, у пунктах 4 та 10 Контракту не зазначені.
52. На підставі цього суди попередніх інстанцій дійшли висновку про необґрунтованість рішення суб`єкта призначення про невідповідність позивача займаній посаді.
53. Колегія суддів Верховного Суду вважає передчасними такі висновки.
54. Згідно встановлених у справі обставин слідує, що Комісія, створена відповідно до наказу Львівської митниці від 23.07.2021 №98, яка проводила перевірку з окремих питань дотримання посадовими особами митного поста «Мостиська» Львівської митниці, встановила систематичне неналежне виконання позивачем покладених на нього обов`язків в частині неналежного здійснення фото- та відео фіксації митних та інших формальностей.
55. Для встановлення фактів недотримання принципу доброчесності та / або умов контракту проходження державної служби, копії матеріалів перевірки в частині позивача були направленні до Комісії з контролю за дотриманням посадовими особами Львівської митниці законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби.
56. За результатами розгляду матеріалів контролюючих заходів стосовно ОСОБА_1 , Комісія з контролю за дотриманням посадовими особами Львівської митниці законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби встановила неодноразові (систематичні) факти невиконання обов`язків державного службовця, визначених статтею 8 Закону України «Про державну службу», статтею 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 3.7., 3.13 Правил етичної поведінки в Державній митній службі України, затверджених Наказом Держмитслужби №577 від 15.12.2020, а також положень пунктів 4, 10 Контракту про проходження державної служби №246 від 29.06.2021 та завдань, визначених пунктами 5 та 9 Завдань на випробувальний термін, затверджених 29.06.2021 в.о. начальника Львівської митниці І. Ніжніковим при здійсненні ним митного контролю та митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та особистого користування, які переміщувались через митний кордон України.
57. Також, цією Комісією встановлений факт не надання ОСОБА_1 повної та достовірної інформації у пунктів 8 Анкети доброчесності, а саме відомостей про притягнення його до адміністративної відповідальності за ознаками частини першої статті 130 КУпАП, чим порушено вимоги пунктів 3, 4 та 8.5 Розділу II Порядку здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Державної митної служби України законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби, затвердженого наказом Державної митної служби України від 14.07.2021 №530 та пункту 3.13 Правил етичної поведінки в Державній митній службі України, затверджених Наказом Держмитслужби №577 від 15.12.2020, що свідчило, на переконання комісії, про недоброчесну поведінку, яка проявилася у не спроможності дотримуватись спеціальних вимог порядності, чесності, справедливості, підзвітності, а також у не відповідальності посадової особи Держмитслужби.
58. Комісією констатовано, що ОСОБА_1 не виконано завдання, визначені пунктами 5 та 9 Завдань на випробувальний термін, затверджених 29.06.2021 в.о. начальника Львівської митниці І. Ніжніковим, щодо забезпечення ним якісного виконання визначених форм митного контролю, а також успішного проходження у встановленому порядку перевірки на доброчесність в порядку, визначеному наказом Державної митної служби України від 14.07.2021 №530. 
59. З урахуванням викладеного вище, Комісією рекомендовано:
1) згідно п. 13.4.1 Розділу І Порядку здійснення контролю за дотриманням посадовими особами Державної митної служби України законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби, затвердженого наказом Державної митної служби України від 14.07.2021 №530, підтвердити не дотримання принципу доброчесності державним інспектором відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ОСОБА_1 ;
2) відповідно до п. 13.4.2 Розділу 1 Порядку вжити управлінських заходів кадрового характеру:
доручити управлінню по роботі з персоналом Львівської митниці на підставі результатів проведених контрольних заходів, на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», підготувати проект наказу про завершення строку випробування та встановлення не відповідності займаній посаді державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ОСОБА_1 .
60. Отже, Комісія з контролю за дотриманням посадовими особами Львівської митниці законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби в Доповідній записці рекомендувала підтвердити не дотримання принципу доброчесності та встановлення не відповідності займаній посаді ОСОБА_1 , що було реалізовано в наказі про звільнення ОСОБА_1 .
61. Із доводів касаційної скарги слідує, що під пунктом 5 Завдань на випробувальний термін, затверджених 29.06.2021 в.о. начальника Львівської митниці І. Ніжніковим, було зазначено: «Стовідсоткове забезпечення якісного виконання визначених форм митного контролю». При цьому, факт незабезпечення якісного виконання визначених форм митного контролю 06.07.2021, 08.07.2021 та 10.07.2021 під час здійснення митних формальностей щодо пропуску на митну територію України транспортних засобів з р.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3, відповідно, встановлений Актом про результати перевірки з окремих питань від 28.07.2021 №7.4-17/22/85, матеріалами перевірки, а також доповідною запискою начальника відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці Юрія Пшеничного від 28.07.2021 та Завданнями на випробувальний термін ОСОБА_1 , затвердженими 29.06.2021 в.о. начальника Львівської митниці І.Ніжніковим, про що зазначає відповідач.
62. Під пунктом 9 Завдань на випробувальний термін, затверджених 29.06.2021 в.о. начальника Львівської митниці І. Ніжніковим, було зазначено: «Успішне проходження у встановленому порядку перевірки на доброчесність:
- відповідності витрат і майна посадової особи та її близьких осіб задекларованим доходам;
- відповідності способу (рівня) життя посадової особи та її близьких осіб задекларованим доходам;
- відповідності поведінки посадової особи іншим вимогам законодавства у сфері запобігання корупції;
- наявності фактів притягнення посадової особи до відповідальності за вчинення проступків або правопорушень, які свідчать про не доброчесність посадової особи; 
- наявності незабезпечених зобов`язань майнового характеру, які можуть мати істотний вплив на здійснення повноважень посадовою особою; 
- наявності інших відомостей, які можуть вказувати на відповідність критерію доброчесності, в тому числі письмових пояснень посадової особи; 
- у разі необхідності отримання додаткових відомостей проходження опитування з використанням поліграфа».
63. Факт неуспішного проходження у встановленому порядку перевірки на доброчесність підтверджується доповідною запискою начальника відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці Юрія Пшеничного від 28.07.2021, Анкетою доброчесності посадової особи Державної митної служби України, заповненою позивачем 17.07.2021 та Завданнями на випробувальний термін ОСОБА_1 , затвердженими 29.06.2021 в.о. начальника Львівської митниці І. Ніжніковим.
64. Судами також було встановлено, що 17.07.2021 позивачем було надано (підписано) згоду про можливість проведення контрольних заходів. Отже, позивач надав згоду на проведення стосовно нього контрольних заходів, у тому числі, шляхом перевірки достовірності відомостей, вказаних в Анкеті доброчесності.
65. Колегія суддів звертає увагу, що випробування державного службовця є свого роду превентивною перевіркою його здатності виконувати покладені на нього обов`язки за відповідною посадою, що включає у себе компетентність, професійність, ділові якості працівника тощо. Відповідно, встановлення упродовж строку випробування невідповідності державного службовця займаній посаді є підставою для видання суб`єктом призначення акту про припинення державної служби та звільнення такого державного службовця з посади відповідно до пункту 2 частини першої статті 87 Закону №889-VIII. Державний службовець, погоджуючись із встановленням йому випробувального строку, повинен розуміти, що суб`єкт призначення має повноваження щодо аналізу діяльності державного службовця протягом строку випробування за внутрішнім переконанням, а також наслідки незадовільної роботи під час такого строку (подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі №380/18554/21 та від 18.01.2024 у справі №640/5194/22).
66. Судами попередніх інстанцій належним чином не досліджено та не відображено у судових рішеннях положення Контракту, Завдань на випробувальний термін ОСОБА_1 , затвердженими 29.06.2021 в.о. начальника Львівської митниці І.Ніжніковим, Акту про результати перевірки з окремих питань від 28.07.2021 №7.4-17/22/85, Доповідної записки, та не спростовано висновків відповідача, чому встановлені порушення не можуть вважатися невиконанням пунктів 4, 5, 10 Контракту, пунктів 5 і 9 Завдань на випробувальний термін ОСОБА_1 , затверджених 29.06.2021, та, відповідно, чому такі порушення не можуть вважатися невідповідністю займаній посаді протягом строку випробування, як підстави для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення відповідно до пункту 2 частини першої статті 87 Закону №889-VIII.
67. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
68. Указаним вимогам процесуального закону оскаржувані судові рішення не відповідають; суди попередніх інстанцій неповно дослідили обставини у справі, які мають значення для правильного її вирішення та належним чином не дослідили зібрані у справі докази, у зв`язку із чим дійшли передчасних висновків про задоволення позовних вимог. 
69. Отже, доводи касаційної скарги частково знаходять своє підтвердження під час розгляду
70. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1-3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.
71. Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, колегія суддів дійшла висновків про часткове задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
72. Під час нового розгляду цієї справи необхідно врахувати висновки, зроблені у цій постанові, та на основі закріплених у КАС України принципів, забезпечити рівні права учасників процесу у наданні ними доказів для всебічного і повного дослідження та вивчення всіх обставин даної справи, необхідних для прийняття законного й обґрунтованого судового рішення.
73. Колегія суддів уважає, що Судом надано відповідь на всі доводи, які можуть вплинути на правильне вирішення справи на цій стадії судового розгляду.
74. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Щодо заявленої Львівською митницею заяви про поворот виконання судового рішення.
75. 28 грудня 2022 року до Верховного Суду від Львівської митниці надійшла заява, в якій скаржник просить допустити поворот виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі №380/19677/21, та стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 106 450, 30 грн виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
76. 10 січня 2023 року до Верховного Суду від позивача надійшли заперечення на вказану заяву.
77. Процесуальний інститут повороту виконання судового рішення врегульовано статтею 380 КАС України.
78. Так, відповідно частини першої зазначеної норми, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
79. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони (частина четверта статті 380 КАС України).
80. Відповідно до частини п`ятої статті 380 КАС України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.
81. Системний аналіз вищенаведених приписів процесуального законодавства надає підстави стверджувати, що метою інституту повороту виконання судового рішення є усунення наслідків скасованого рішення суду. Такий інститут спрямований на створення дієвих та ефективних гарантій дотримання прав та законних інтересів добросовісного боржника в разі виконання визнаного згодом судового рішення як помилковим.
82. Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
83. Разом із тим, вирішальною правовою підставою для здійснення повороту судового рішення є скасування чи зміна вищестоящим судом вже виконаних судових рішень, а також реалізація скасованого рішення внаслідок одержання стороною майна. При цьому, передумовою для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення у справі про стягнення коштів є встановлення факту перерахування таких коштів згідно рішення суду.
84. Водночас статтею 381 КАС України встановлені особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ, за якою поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
85. Таким чином, у справах про присудження виплати заробітної плати поворот виконання допускається лише за умови, якщо скасоване рішення було обґрунтовано на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
86. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19, з`ясовуючи природу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, дійшла висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати, бо є заробітною платою.
87. Таким чином, виплачений позивачу на виконання рішень судів попередніх інстанцій у цій справі середній заробіток за час вимушеного не може бути стягнутий з позивача в межах процедури повороту виконання судового рішення.
88. З урахуванням викладеного та результату касаційного розгляду, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви скаржника про поворот виконання судового рішення.
Керуючись статтями 2, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359, 380, 381 КАС України, Верховний Суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Львівської митниці задовольнити частково.
2. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі №380/19677/21 скасувати.
3. Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції - Львівського окружного адміністративного суду.
4. Відмовити в задоволенні заяви Львівської митниці про поворот виконання судового рішення у справі №380/19677/21.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко
В.М. Соколов
Судді Верховного Суду