Справа № 592/4692/25
Провадження № 1-кп/592/217/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року           м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 12025200480000746, відомості за яким 16.03.2025 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , яка офіційно ніде не працевлаштована та офіційно ніде не працює, яка має повну середню освіту, одруженої (з 20.04.2012 перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) , яка має на утриманні малолітню дитину: сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, раніше засудженої вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02.12.2025 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки, невійськовозобов`язаної, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора: ОСОБА_6 , обвинуваченої: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

15.03.2025 близько 12:00 ОСОБА_7 проходила повз вул. Британську поруч із буд. 5 у м. Суми, де помітила припаркований мопед синього кольору, марки “Honda Dia” , моделі “AF68” , реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_8 . Зрозумівши те, що за її діями ніхто не спостерігає та вона залишиться непоміченою для інших осіб, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння вищезазначеним транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, будучи обізнаною про те, що даний мопед їй не належить, діючи таємно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю власника транспортного засобу потерпілого ОСОБА_8 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілій стороні, бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 підійшла до вищезазначеного транспортного засобу та не змігши привести в дію його двигун, вона здійснила буксирування руками вказаного мопеду до відкритої ділянки місцевості, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, буд. 36, де залишила його на вулиці, тим самим отримавши реальну можливість розпорядитися транспортним засобом на власний розсуд, яким незаконно заволоділа. Вказаними протиправними діями, згідно висновку експерта № СЕ-19/119-25/4682-АВ від 18.03.2025, потерпілому ОСОБА_8 була завдана майнова шкоду на суму 23941 грн. . Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, а саме: мопедом марки “HondaDia” , моделі “AF68” , який належить ОСОБА_8 на суму 23941 грн. , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнала повністю та пояснила суду про те, що у вчиненому вона щиро кається. Також обвинувачена ОСОБА_3 пояснив суду про те, що 15.03.2025 близько 12:00 вона дійсно незаконно заволоділа транспортним засобом, тобто вона дійсно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 289 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Вона просила суворо її не карати.
Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_9 своєї вини, її вина у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, суд з`ясував, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст наданих їй прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи “Відносно спрощеного кримінального правосуддя” та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.
При цьому суд керувався принципом “поза розумним сумнівом” , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Кобець проти України” (“Kobets v. Ukraine” ) від 14.02.2008, заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або за відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_9 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а, отже, її злочинні дії необхідно кваліфікувати як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, вчинене ОСОБА_9 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику призначення судами кримінального покарання” № 7 від 24.10.2003 (із змінами і доповненнями) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .
Як особа обвинувачена ОСОБА_7 характеризується наступним чином.
Є особою молодого віку (а. п. 1, 54-59, 99) .
Проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а. п. 1, 57, 99) .
Офіційно ніде не працевлаштована та офіційно ніде не працює (зі слів) (а. п. 1) .
Має повну середню освіту (зі слів) (а. п. 1) .
Одружена (з 20.04.2012 перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (а. п. 60) .
Має на утриманні малолітню дитину: сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. п. 61) .
Раніше неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності та одноразово був судима, а саме: вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02.12.2025 у справі № 591/1885/25, провадження № 1-кп/591/58/25 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки, вирок набрав законної сили 02.01.2026 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/132267413) (а. п. 100-104) .
Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 (а. п. 55) .
Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Обласна клінічна спеціалізована лікарня” № 403п/01-11 від 17.03.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває (а. п. 95) .
Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань” № 01-17/01/597 від 18.03.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває під динамічним спостереженням у лікарів-наркологів комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради “Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань” з липня 2022 року (а. п. 96) .
Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику призначення судами кримінального покарання” № 7 від 24.10.2003 (із змінами і доповненнями) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; - молодий вік винного у вчиненні кримінального правопорушення; - повне визнання своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення.
Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, – щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні кримінального правопорушення.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, – активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю кримінального правопорушення здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, – молодий вік винного у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що молодий вік винного може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, – повне визнання особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні кримінального правопорушення, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає рецидив кримінальних правопорушень (а. п. 100-104) .
Отже, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винної та інші обставини справи, думку прокурора, думку обвинуваченої, думку захисниці обвинуваченої, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_10 покарання, необхідного й достатнього для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, із застосуванням ст. ст. 69, 70 КК України, у виді позбавлення волі. Строк позбавлення волі суд визначає залежно від тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, з урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України.
Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій – третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки ОСОБА_7 02.12.2025 була засуджена вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки, оскільки після постановлення вказаного вироку в справі було встановлено, що засуджена ОСОБА_7 винна ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку, відтак, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, їй слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.03.2025 у справі № 592/4259/25, провадження № 1-кс/592/1987/25 клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_6 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні № 12025200480000746, внесеному 16.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, було задоволено. Було ухвалено накласти арешт на транспортний засіб марки “Honda Dia” , моделі “AF68” , реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору – НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , які було передано під відповідальну розписку потерпілому ОСОБА_8 , а також зелений шарф, який було поміщено до паперового пакету № 1. Було ухвалено передати транспортний засіб “Honda Dia” , моделі “AF68” , реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору – НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , на відповідальне зберігання ОСОБА_8 та попередити його про кримінальну відповідальність у відповідності до ст. 388 КК України. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії ухвали слідчого судді. Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала набрала законної сили 25.03.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125958367) (а. п. 108) .
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду від 19.03.2025 у справі № 592/4259/25, провадження № 1-кс/592/1987/25 слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 слід обчислювати з дня її затримання в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 28.07.2025 включно.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_8 до підозрюваної, обвинуваченої ОСОБА_3 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду пред`явлений не був (а. п. 2, 93) .
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. п. 6, 93) , а саме: транспортний засіб “Honda Dia” , моделі “AF68” , реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору – НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , – вважати йому повернутими.
Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-25/4682-АВ від 18.03.2025, пов`язані з проведенням судової транспортно-товарознавчої в сумі 2387,70 грн. , слід відшкодувати за рахунок ОСОБА_3 на користь держави (а. п. 6, 94) .
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 обирати недоцільно, оскільки вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02.12.2025 у справі № 591/1885/25, провадження № 1-кп/591/58/25, засудженій ОСОБА_10 до вступу вироку суду в законну силу було залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але не більше ніж до 30.01.2026.
Що стосується рішення про залік досудового тримання під вартою, згідно абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, то суд дійшов наступного висновку.
Отже, в строк відбуття ОСОБА_9 покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати час її знаходження під вартою в період часу з 28.07.2025 до набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63, 68 Конституції України; ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50-52, 63, 66, 67, 70, 289 КК України, -
У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_12 винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Призначити ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 289 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02.12.2025, більш суворим покаранням, призначеним вказаним вироком, визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з дня її затримання в порядку ст. 208 КПК України, тобто з 28.07.2025 включно.
Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-25/4682-АВ від 18.03.2025, пов`язані з проведенням судової транспортно-товарознавчої в сумі 2387,70 грн. , відшкодувати за рахунок ОСОБА_3 на користь держави.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду від 19.03.2025 у справі № 592/4259/25, провадження № 1-кс/592/1987/25 на транспортний засіб марки “Honda Dia” , моделі “AF68” , реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору – НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , які було передано під відповідальну розписку потерпілому ОСОБА_8 , а також зелений шарф, який було поміщено до паперового пакету № 1, скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Речові докази, а саме: транспортний засіб “Honda Dia” , моделі “AF68” , реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору – НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , – вважати йому повернутими.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирати, оскільки вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02.12.2025 у справі № 591/1885/25, провадження № 1-кп/591/58/25, засудженій ОСОБА_10 до вступу вироку суду в законну силу було залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але не більше ніж до 30.01.2026.
В строк відбуття ОСОБА_9 покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати час її знаходження під вартою в період часу з 28.07.2025 до набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно вручається після його проголошення обвинуваченій та прокурору.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий:              ОСОБА_13