УХВАЛА
8 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 759/14917/20
провадження № 61-10835ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 липня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області, Фастівський відділ державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою, в якій просив визнати виконавчий лист, виданий Святошинським районним судом міста Києва 31 січня 2025 року 
у справі № 759/14917/20, таким, що не підлягає виконання у зв`язку з досягненням дитиною 14 років.
Святошинський районний суд міста Києва ухвалою від 21 квітня 2025 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 липня 2025 року, відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
21 серпня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Святошинського районного 
суду міста Києва від 21 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 23 липня 2025 року.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному 
порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, зміст пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої 
статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, ухвалена за наслідками апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в ухвалі
від 5 вересня 2019 року про закриття касаційного провадження
у справі № 753/23412/17 (провадження № 61-44581сво18) дійшла висновку про те, що постанова апеляційного суду, якою відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 21 квітня 2025 року та постанова Київського апеляційного суду від 23 липня 2025 року не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої 
статті 389 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вказані судові рішення.
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва 
від 21 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 липня 
2025 року.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді С. О. Карпенко 
В. В. Сердюк 
І. М. Фаловська