ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2026 р. справа №200/5885/24

м. Дніпро
Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 200/5885/24 (головуючий суддя І інстанції Аканов О.О.), складеного в повному обсязі 04 листопада 2024 року, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому представник позивача просив:
- визнання протиправним та скасування рішення про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії від 19.08.2024 П/С № 914660321764;
- зобов`язання нарахувати та виплатити суму пенсії, що належала її батьку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та залишилася недоотриманою на день його смерті за період з 01 березня 2017 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 137316 (сто тридцять сім тисяч триста шістнадцять) грн. 53 коп.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у задоволенні позовної заяви позивачу відмовлено. 
З таким рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та задовольнити позовні вимоги.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 200/5885/24 – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 200/5885/24 – скасоване.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задоволені частково.
Визнано протиправним та скасоване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії від 19.08.2024 П/С № 914660321764.
Зобов`язане Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.08.2024 про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у цьому рішенні.
В іншій частині вимог позивача відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2500 грн. 00 коп. 
Позивач звернувся до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Заявник просив стягнути на його користь суму понесених судових витрат на правничу допомогу на суму 40 000,00 грн.
Представники сторін в судове засідання не викликались, про дату, місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Суд апеляційної інстанції, перевірив матеріали справи вважає за необхідне частково задовольнити вищевказану заяву, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, фактично понесені стороною, на користь якої ухвалено судове рішення в адміністративній справі, витрати на правову допомогу у такій справі підлягають компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на підставі рішення суду.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
На підтвердження понесених судових витрат в частині надання адвокатом правничої допомоги заявником надано: додаткова угода № 4 (від 25.08.2024 року) до договору про надання правничої допомоги № 24 від 11.09.2021 року; додаткова угода № 5 (від 15.11.2024 року) до договору про надання правничої допомоги № 24 від 11.09.2021 року, акт виконаних робіт № 1 від 05 листопада 2024 року, акт виконаних робіт № 1 від 05 грудня 2024 року, акт виконаних робіт № 1 від 05 листопада 2024 року.
Відповідно до зазначених документів Позивач вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції складає 10 000,00 грн. та в суді апеляційної інстанції складає 40 000 грн., які мають бути стягнуті з відповідача.
Апеляційний суд зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема ,заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Перевіривши зміст наведених документів, суд звертає увагу, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги (відповідно актів виконаних робіт) у загальній сумі 50 000,00 грн. не є співмірними зі складністю справи (виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера), відтак, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, а розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за період розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції у співмірності до наданих послуг, на переконання колегії суддів, становить 5000,00 грн.
Керуючись ст. 134, 139, 252, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 21 січня 2026 року.
Судді А.В. Гайдар
А.А. Блохін
І.Д.Компанієць