ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10855/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 , відповідач), в якому просить:
визнати протиправною відмову у звільненні з військової служби на підставі пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: на підставі абз.13 п.3 ч.12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;
зобов`язати звільнити з військової служби на підставі на підставі пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: на підставі абз.13 п.3 ч.12 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 та є учасником бойових дій.
Мати позивача - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) є особою з інвалідністю ІІ (другої) групи та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується висновком №1849 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та висновком ЛКК від 14.11.2024.
Позивач зареєстрований та проживає разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 12.11.2024, відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні №161 від 27.06.2025.
ОСОБА_2 має родичів другого ступеня споріднення: онука - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), онуку - ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
Другий та третій сини, брати позивача, ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 (далі - ОСОБА_6 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Онука ОСОБА_2 - ОСОБА_8 не має можливості здійснювати догляд за своєю бабусею, оскільки має на утриманні малолітню дитину, яку виховує та доглядає самостійно в зв`язку з розлученням, крім того проживає та працює в іншому населеному пункті, ніж проживає бабуся.
Онук ОСОБА_2 - ОСОБА_3 нині постійно проживає у Республіці Польща, працює за трудовим договором.
Відповідно до акту обстеження сімейного стану №1491 від 13.08.2025 та згідно інформації, наданої старостою Мизівського старостинського округу (актом обстеження соціально побутових умов проживання від 08.08.2025), в ОСОБА_2 відсутні інші особи, які повинні здійснювати постійний догляд за нею, відповідно до положень законодавства.
У зв`язку із необхідністю здійснювати постійний сторонній догляд за своєю матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, позивач звернувся до відповідача із рапортом від 08.08.2025 щодо звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-XII) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), а саме: згідно абз.13 п.3 ч.12 ст.26 Закону №2232-XII у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Відповідач листом №1458/10333 від 23.08.2025 повідомив позивача, що за результатом розгляду поданого рапорта йому відмовлено у звільненні з військової служби у зв`язку із тим, що наданими документами наявність зазначених обставин не підтверджено.
Вказану відмову відповідача у звільненні з військової служби позивач вважає протиправною та зазначає, що він є єдиним членом сім`ї, який може здійснювати догляд за своєю матір`ю.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.58). 
Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.61-62), який поданий через систему Електронний суд, позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що 20.08.2025 номер обслуги 3 мінометного відділення 1 мінометного взводу мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення його з військової служби на підставі абзацу 4 підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю - ОСОБА_2 , яка є інвалідом ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду. До рапорту позивачем додано копії документів, які, на його думку, підтверджують підставність звільнення з військової служби саме за сімейними обставинами. 
23.08.2025 за вих. 1458/10333 в/ч НОМЕР_1 надано відповідь солдату ОСОБА_1 , якою відмовлено у звільненні з військової служби у зв`язку з недостатністю документів, які підтверджують факт відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення ОСОБА_2 , які можуть здійснювати за нею постійний догляд, а також у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували необхідність здійснювати за нею постійний сторонній догляд.
Так, з доданих до рапорту позивача документів вбачається, що його матір - ОСОБА_2 згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №868609 від 24.05.2024, є особою з інвалідністю ІІ групи, та потребує постійного стороннього догляду (висновок ЛКК №1849 від 14.11.2024), що в/ч НОМЕР_1 не оспорюється.
Поряд з тим, підпунктом 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
ОСОБА_1 на підтвердження факту відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення, які можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , долучив відомості про смерть її чоловіка та батька відносно позивача (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 16.03.2007), відомості про смерть її 2-х синів, які є відповідно, братами позивача (свідоцтво про смерть ОСОБА_6 НОМЕР_3 від 16.04.2000, свідоцтво про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 від 08.11.2024).
Поряд з тим, з перелічених документів неможливо встановити відсутність інших членів сім`ї ОСОБА_2 першого та другого ступенів споріднення, що є обов`язковою умовою для звільнення з військової служби. Також позивач не надав жодного документа, який підтверджує факт відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення у ОСОБА_2 , зокрема братів та сестер, внуків (в тому числі, дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_6 ), що також є безумовною підставою для звільнення з військової служби на підставі абзацу 4 підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII.
Навпаки, позивач подав з рапортом документи, які підтверджують правомірність дій в/ч НОМЕР_1 , що полягають у відмові у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Так, серед документів, які надав ОСОБА_1 разом з рапортом про звільнення з військової служби, а саме: в паспорті громадянина України на його ім`я серії НОМЕР_5 , виданого 17.12.1996, якраз наявні записи про 2-х дітей, зокрема щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тобто, позивач у поданих документах надає підтвердження наявності у ОСОБА_2 повнолітніх онуків, які є членами сім`ї ІІ ступеня споріднення, що виключає можливість звільнення позивача з військової служби з підстави, визначеної підпунктом 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII. Перебування онуків за кордоном або ж наявність на утриманні малолітньої дитини не є підставою для їх виключення з числа осіб, які повинні здійснювати такий догляд.
У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.96-100). Додатково зауважив, що при вирішенні питання наявності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати догляд за матір`ю, повинна враховуватися наявність у таких осіб реальної можливості здійснювати такий догляд Комісією щодо обстеження (перевірки) сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 не було виявлено інших осіб першого та другого ступеня спорідненості, які можуть доглядати за ОСОБА_2 .
Інші заяви по суті справи не надходили.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком позивача серії НОМЕР_6 (а.с.13-14). 
08.08.2025 позивач звернувся до в/ч НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ (через необхідність здійснювати догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи), до якого долучив: копію паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 ; копію картки платника податків ОСОБА_1 № НОМЕР_7 ; Витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_8 ; копію паспорту ОСОБА_2 серії НОМЕР_9 ; копію картки платника податків ОСОБА_2 № НОМЕР_10 ; копію довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_2 серії 12 ААГ №868609; копію висновку ОСОБА_2 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №1849 від 14.11.2024; копію ЛКК ОСОБА_2 №18.49 від 14.11.2024; Витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_11 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 ; Витяг з ДРАЦСГ про державну реєстрацію народження ОСОБА_6 №00043948209; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_12 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_13 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 ; копію Акту обмеження соціально-побутових умов проживання від 27.06.2025; довідку №161 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27.06.2025; заяву ОСОБА_8 №1224 від 28.05.2025; копію свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_14 ; копію паспорта ОСОБА_8 № НОМЕР_15 ; копію картки платника податків ОСОБА_8 № НОМЕР_16 ; копію довідки з місця роботи ОСОБА_8 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_17 ; Витяг з реєстру територіальної громади по ОСОБА_8 ; копію рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області про розірвання шлюбу ОСОБА_8 , справа №159/3451/22 від 24.11.2022; копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_18 ; копію паспорта ОСОБА_3 № НОМЕР_19 ; копію закордонного паспорта ОСОБА_3 № НОМЕР_20 ; копію картки платника податків ОСОБА_3 № НОМЕР_21 ; копію довідки про реєстрацію тимчасового проживання ОСОБА_3 в республіці Польща; копію довідки про присвоєння номера PESEL ОСОБА_3 № НОМЕР_22 ; копію довідки про працевлаштування ОСОБА_3 в Республіці Польща; копію договору про умови праці ОСОБА_3 в Республіці Польща; Акт обмеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_3 (а.с.65-93).
За результатами розгляду рапорту позивача відповідач листом від 23.08.2025 №1458/10333 повідомив про те, що наданими документами наявність обставин для звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ не підтверджено (а.с.51).
Вважаючи протиправною відмову відповідача у звільненні з військової служби, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а тому під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок звільнення з військової служби в період дії воєнного стану.
Закон №2232-XII (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Частиною першою статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно із частиною першою статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами другою, четвертою статті 2 Закону України №2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України. 
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону №2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Статтею 26 Закону №2232-ХІІ визначені підстави звільнення з військової служби.
Так, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Згідно з абзацом тринадцятим пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Відповідно до пункту 260 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008), під час дії особливого періоду військовослужбовці звільняються з військової служби з підстав, визначених статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 26-2 названого Закону.
Наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 №170 затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за №438/16454, далі - Інструкція №170).
Згідно з пунктом 12.1 розділу XII Інструкції №170 звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.
Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції (пункт 12.11 розділу XII Інструкції №170).
Згідно з підпунктом 27 пункту 5 Додатку №19 при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:
документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);
один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;
висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.
З аналізу вказаних положень у їх сукупності слідує, що військовослужбовець має право на звільнення з військової служби під час дії воєнного стану на підставі абзацу тринадцятого пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-ХІІ за наявності одночасно таких обставин:
1) один з його батьків чи батьків дружини (чоловіка) є особами з інвалідністю І чи ІІ групи, і вони потребують постійного догляду;
2) відсутні інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
При цьому, обов`язок надання відповідних підтверджуючих документів покладено саме на особу, яка звернулася з відповідним рапортом.
Суд встановив, що позивачем 08.08.2025 подано рапорт про звільнення у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи. В рапорті вказано про небажання продовжувати військову службу у резерві Збройних Сил України за своєю військово-обліковою спеціальністю.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 21.12.1974 батьками позивача є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.15).
Як слідує з довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №868609 від 12.06.2024, ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності по причині загального захворювання (а.с.18, 74зворот), згідно з ЛКК ТОВ «Клініка сімейної медицини «БІХЕЛСІ» від 14.11.2024 №1849 ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду (а.с.20, 75зворот).
Згідно з актом обстеження соціально-побутових умов проживання Старовижівської селищної ради від 27.06.2025 засвідчено комісією те, що за адресою: АДРЕСА_2 провели обстеження соціально-побутових умов проживання ОСОБА_2 , яка зареєстрована та проживає разом із сином ОСОБА_1 . При обстеженні встановлено, що ОСОБА_2 у житловому будинку проживає одна, син ОСОБА_1 на даний час бере участь у захисті країни від російського агресора (а.с.28).
Відомостями №161 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб підтверджується те, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.29, 76).
13.08.2025 начальником п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_6 затверджено акт обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 (а.с.49, 76зворот-77), яким встановлено, що ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду, та ОСОБА_1 , який здійснює (може здійснювати) постійний догляд, проживають за адресою: АДРЕСА_2 ; згідно інформації, наданої старостою Мизівського старостинськогоокругу (актом обстеження соціально побутових умов проживання від 08.08.2025) в ОСОБА_2 відсутні інші особи, які повинні здійснювати постійний догляд за нею, відповідно до положень законодавства (а.с.49)
Зазначені документи були надані позивачем при поданні рапорту відповідачу, що сторонами не заперечується.
Отже, наданий позивачем перелік документів є таким, що повністю відповідає вимогам підпункту 27 пункту 5 Переліку документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.
При цьому позивачу листом в/ч НОМЕР_1 від 23.08.2025 відмовлено у звільненні, оскільки наданими ОСОБА_1 документами не підтверджується наявність зазначених у підпункті «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ обставин, тобто у зв`язку з тим, що не надано документів, які б підтверджували відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком МСЕК чи ЛКК (а.с.51). При цьому відповідач у відзиві звертає увагу суду, що у ОСОБА_2 є повнолітні онуки, які є членами ІІ ступеня споріднення, що виключає можливість звільнення позивача з військової служби з вказаної підстави.
Щодо таких тверджень відповідача, то суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.05.2025 у справі №420/30227/24, згідно з якими «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-XII.
Таким чином, в даному випадку слід враховувати реальну можливість здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю іншими членами сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.
Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Згідно з частиною першою статті 172 Сімейного кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.
При цьому варто зауважити, що поняття «обов`язку піклування» не є тотожним необхідності здійснення постійного догляду.
Так, піклування про батьків - це спосіб проявлення турботи, зацікавленості та надання матеріальної допомоги тощо. 
Постійний догляд - це форма догляду за особою з різними фізичними або психічними обмеженнями (вадами), що вимагає постійної присутності доглядача для надання необхідної допомоги та підтримки.
На підтвердження відсутності родичів першого та другого ступеня споріднення у ОСОБА_2 позивач до рапорту додав: копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_11 ; копію свідоцтва серії НОМЕР_23 про смерть ОСОБА_5 (чоловіка ОСОБА_2 ); витяг з ДРАЦСГ про державну реєстрацію народження ОСОБА_6 № НОМЕР_24 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_25 ; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_26 , 
Суд погоджується з позивачем, що вказані документи посвідчують факт відсутності у його матері ( ОСОБА_2 ) родичів першого ступеня споріднення (чоловіка та дітей).
В підтвердження не можливості здійснювати догляд за бабусею ОСОБА_2 її онуками ОСОБА_8 та ОСОБА_3 позивач надав до свого рапорту від 08.08.2025, а також позовної заяви наступні документи: копію свідоцтва про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_17 ; Витяг з реєстру територіальної громади по ОСОБА_8 ; копію рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області про розірвання шлюбу ОСОБА_8 , справа №159/3451/22 від 24.11.2022; копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_18 ; копію паспорта ОСОБА_3 № НОМЕР_19 ; копію закордонного паспорта ОСОБА_3 № НОМЕР_20 ; копію картки платника податків ОСОБА_3 № НОМЕР_21 ; копію довідки про реєстрацію тимчасового проживання ОСОБА_3 в республіці Польща; копію довідки про присвоєння номера PESEL ОСОБА_3 № НОМЕР_22 ; копію довідки про працевлаштування ОСОБА_3 в Республіці Польща; копію договору про умови праці ОСОБА_3 в Республіці Польща.
З наведеного слідує, що онука ОСОБА_2 - ОСОБА_8 не має можливості здійснювати догляд за своєю бабусею, оскільки має на утриманні малолітню дитину, яку виховує та доглядає самостійно в зв`язку з розлученням, крім того проживає та працює в іншому населеному пункті (м.Ковель), ніж проживає її бабуся; онук - ОСОБА_3 постійно проживає за кордоном у Республіці Польща, працює за трудовим договором.
Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України та інших положень законодавства, членами сім`ї особи, які належать до першого ступеня спорідненості є її батьки, чоловік або дружина, а також діти такої особи, у тому числі усиновлені.
Згідно статтею 1262 Цивільного кодексу України та інших положень законодавства, членами сім`ї особи, які належать до другого ступеня спорідненості є її рідні брати та сестри, баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері, а також її онуки.
Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Таким чином, законодавством визначені критерії, за наявності яких особи складають сім`ю, яким є, зокрема спільне проживання.
Отже, наявність повнолітніх онуків, які не проживають з бабусею однією сім`єю, не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків з нею, не може свідчити про наявність в останньої членів сім`ї другого ступеня спорідненості, оскільки не дотримано критеріїв визначення сім`ї.
Тому позивач є фактично єдиною особою, яка відповідно до закону зобов`язана та має фактичну можливість здійснювати щоденний та постійний догляд за своєю матір`ю.
Суд зазначає, що абзац тринадцятий пункту 3 частини дванадцятої статті 26 цього Закону №2232-ХІІ регламентує можливість звільнення військовослужбовця з військової служби через необхідність постійного догляду за одним із батьків - у даному випадку особою з інвалідністю II групи. При цьому така підстава є правомірною за умови, якщо інший член сім`ї першого або другого ступеня споріднення через об`єктивні причини не може виконувати відповідні обов`язки (такі обставини встановлюються і враховуються в кожному конкретному випадку).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обставини необхідності здійснювати позивачем постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, та відсутність інших осіб першого та другого споріднення, які б могли здійснювати такий догляд, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Доводи відповідача про те, що онуки ОСОБА_8 та ОСОБА_3 можуть здійснювати за нею такий догляд є необґрунтованими, оскільки останні в даному випадку не можуть вважатись членами сім`ї другого ступеня спорідненості з огляду на не дотримання критеріїв сім`ї.
Згідно з пунктом 233 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.
Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право на їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.
Командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення з військової служби, у порядку, визначеному пунктом 242 Положення, та направлення їх на військовий облік до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.
Відповідно до пункту 241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.
Згідно з правовими нормами пункту 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства в сукупності із встановленими обставинами справи, суд виснуває, що право позивача на звільнення з військової служби у зв`язку із необхідністю здійснювати догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю IІ групи, кореспондується із обов`язком відповідача звільнити останнього з військової служби за вказаною підставою з огляду на наявність документів, які підтверджують це право.
Суд зауважує, що в даному випадку у відповідача немає дискреційних повноважень, оскільки закон не передбачає будь-яких альтернативних варіантів рішення за наслідками вирішення рапорту військовослужбовця за встановлених судом обставин. Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним та не суперечить закону.
Відповідно до частин першої-другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи відповідача про правомірність свого рішення спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин, наведених вище норм законодавства, беручи до уваги зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є прийняття судом рішення про задоволення позову шляхом визнання протиправною відмову в/ч НОМЕР_1 у звільненні позивача з військової служби, зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення з військової служби ОСОБА_1 на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої, абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону №2232-ХІІ через такі сімейні обставини: необхідність здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 у звільненні ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 від 08.08.2025 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої, абзацу тринадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» через такі сімейні обставини: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ).
Відповідач: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_27 ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій