Справа № 333/10235/25
Провадження № 2-а/333/14/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року       м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Єрмоленко А.В.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду адміністративну справу 
за адміністративним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 
до відповідача:  ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 
про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом – ОСОБА_1 ) звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №887 від 05.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закриття провадження у справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою від 05.09.2025 №887 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн. З вказаною постановою та викладеними у постанові обставинами позивач не погоджується в повному обсязі. Так, представник позивача вказує, що працівниками відповідача грубо були порушені конституційні права позивача. Крім того, оскаржувана постанова №887 складена неуповноваженою особою, оскільки ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_3 і перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності був здійснений з порушенням процедури його повідомлення про розгляд. З огляду на викладене, позивач просить суд позов задовольнити, визнати протиправною і скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином в порядку, визначеному КАС України, надали до матеріалів справи заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якій просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначив, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 з 05.06.2025 не прибув для проходження медичного огляду ВЛК для визначення придатності до військової служби. Відповідно до ч.6 ст. 258 КУпАП складено протокол про адміністративне правопорушення від 31.08.2025 №652, в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме: 05.09.2025 о 09:00 год. в приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 . На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому відповідачем і винесено оскаржувану у цій постанову від 05.09.2025 № 887. Представник відповідача вважає заявлені вимоги безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим, просить суд у задоволенні позову відмовити. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази в їх сукупності, 
судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Законом України «Про оборону України» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ведення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшим продовженням, станом на сьогодні.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентуються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч.1). Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3).
Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів (ч. 10).
Частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
За змістом ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Аналогічні правові норми містить ч. 9 ст. 16 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».
Аналогічних висновків дійшов Другий апеляційний адміністративний суд в постанові від 08.05.2024 по справі №642/1199/24.
Жодних доказів вручення повістки та належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять. 
Судом встановлено, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_5 за справою про адміністративне правопорушення від 05.09.2025 №887 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500 грн.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Статтею 280 КУпАП унормовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч. 1). Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2). Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3).
Статтею 255 КУпАП встановлений чіткий перелік посадових осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення. 
Так, ст. 255 КУпАП не містить визначення посадових осіб ТЦК та СП на право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210-1 КУпАП. 
Згідно з ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Порядок діяльності, компетенція, повноваження Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки регламентовано Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154.
Так, п. 9 вказаного вище Положення передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, наведені вище норми Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки та КУпАП свідчать, що керівники ТЦК та СП мають право саме розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП та накладати відповідне стягнення, а не складати протоколи про вказані адміністративні правопорушення.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин, враховуючи, що передоручення повноважень щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення нормами КУпАП не передбачено, суд дійшов висновку про відсутність у інструктора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшого сержанта ОСОБА_2 повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2025 №652, на підставі якого була винесена оскаржувана у цій справі постанова від 05.09.2025 №887.
Згідно з ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1). 
Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч. 2).
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на викладені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання протиправною, скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення від 05.09.2025 № 887 та закриття провадження у справі є доведеними, обґрунтованими та підтвердженими зібраними у справі доказами. У зв`язку з чим, задовольняються судом повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, судовий збір в сумі 605,60 грн. покладається судом на суб`єкта владних повноважень – відповідача у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241-244, 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 за справою про адміністративне правопорушення від 05.09.2025 № 887 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) - судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя     А.В.Круглікова