ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/553/25  Номер провадження 33/814/345/26	Головуючий у 1-й інстанції Мальцев С. О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Сідько С.І., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Сідько Світлани Іванівни на постанову судді Котелевського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2025 року, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 04.06.2025 року о 00 год 34 хв в с-щі Котельва по вул. Полтавський шлях, 193 водій ОСОБА_1 керував т/з Ленд Ровер р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук), огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Драгер 6810 ARCD 0523, тест 1130, результат 1,50 проміле, проводилась безперервна відео фіксація на боді-камеру №1113030404/11, №1113030404/76.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Сідько С.І. та подали апеляційну скаргу, в якій прохає постанову Котелевського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2025 року скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що апелянт вважає оскаржувану постанову такою, що винесена без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, з суттєвим порушенням норм КУпАП, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Акцентує увагу, що зупинка транспортного засобу була незаконною, зокрема, відсутність доказів у матеріалах справи щодо порушення водієм правил дорожнього руху. Матеріали справи взагалі не містять будь-якого посилання на те, з якої підстави ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, був зупинений, і як наслідок, змушений пройти огляд на стан сп`яніння.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 04.06.2025 року о 00 год 34 хв в с-щі Котельва по вул. Полтавський шлях, 193 водій ОСОБА_1 керував т/з Ленд Ровер р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук), огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Драгер 6810 ARCD 0523, тест 1130, результат 1,50 проміле, проводилась безперервна відео фіксація на боді-камеру №1113030404/11, №1113030404/76.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене підтверджується: -змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №350634 від 04.06.2025, в якому викладено обставини події та встановлено порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також зазначено, що посвідчення водія не вилучалося; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Alcotest «Drager» ARCD6810, тест №1130, результат 1,50%: направленням на огляд водія ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру терапії залежностей з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; довідкою начальника сектора поліцейської діяльності №1 відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції в Полтавській області, згідно якої по обліковим даним СПД №1 ВП №4 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами отримував, а саме НОМЕР_2 . Повторність відсутня. ОСОБА_1 , 04.06.2025 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП України ЕHА-4885754 та підданий адміністративному стягненню в сумі 425 грн., яке сплатив через термінал на місці при складанні адміністративного правопорушення; відеоматеріалом до протоколу ЕПР1 №350634 від 04.06.2025.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.9. а ПДР України встановлено, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.9.а ПДР України.
Доводи апелянта про те, що вважає оскаржувану постанову такою, що винесена без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, з суттєвим порушенням норм КУпАП, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційний суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.
Із долученого до матеріалів відеозапису вбачається, (хронологічний відрізок 00:25:17 – триває далі) працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Ленд Ровер р/н НОМЕР_1 , працівниками поліції було роз`яснено підстави зупинки, встановлено особу водія. (Хронологічний відрізок 00:27:45 – триває далі) в ході спілкування працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився, працівниками поліції було роз`яснено останньому його права та обов`язки та порядок проходження огляду. (Хронологічний відрізок 00:30:26 – триває далі) результат огляду -1,50 проміле.
Щодо інших доводів, апеляційний суд не бере до уваги, так як зазначені порушення в доводах апеляційної скарги не є суттєвим та жодним чином не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Що стосується інших доводів апеляційної скарги, апеляційний суд відхиляє, оскільки матеріали справи містять докази вини ОСОБА_1 а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №350634 від 04.06.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Alcotest «Drager» ARCD6810, тест №1130, результат 1,50%: направленням на огляд водія ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру терапії залежностей з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; довідкою начальника сектора поліцейської діяльності №1 відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції в Полтавській області; відеоматеріалом до протоколу ЕПР1 №350634 від 04.06.2025 та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Доводи щодо того, що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем і був при виконанні службових обов`язків, свого підтвердження у суді апеляційної інстанції не знайшли. Надані адвокатом докази не містять даних, які б вказували на те, що останній 04.06.2025 року на момент зупинки та проходження огляду на стан сп?яніння, перебував при виконанні військових обов`язків.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Сідько С.І. задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Сідько Світлани Іванівни – залишити без задоволення.
Постанову судді Котелевського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2025 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду       Г.Л. Карпушин