П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/38894/24	

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса
Повний текст судового рішення складений 21.08.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А., Яковлева О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії/бездіяльність щодо відмови йому у оформленні/наданні довідки, передбаченої додатком 6 до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413; зобов`язання оформити та надати йому довідку, передбачену додатком 6 до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з липня 2022 позивача мобілізовано до лав ЗСУ у військову частину НОМЕР_2 на посаду офіцера внутрішньої служби безпеки, де він проходив службу до 14.10.2022. Разом з тим, у період з 26.07.2022 по 30.07.2022, з 02.09.2022 по 03.09.2022 позивача було відряджено для виконання спеціальних (службових) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України до м.Харкова, який відповідно до наказів голокомандувача ЗСУ №212 від 01.08.2022, №282 від 01.11.2022 у період з липня по вересень входив у визначені райони ведення воєнних (бойових) дій. 20.09.2022 військова частина НОМЕР_2 видала позивачу довідку про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України №1641/5460, яка була направлена до комісії військової частини НОМЕР_3 з клопотанням про надання статусу учасника бойових дій, однак у телефонному режимі позивачу повідомлено, що йому необхідно оновити довідку, передбачену Додатком №6 до Порядку №413 від 20.08.2014, щоб вона відповідала редакції зазначеної довідки, встановленій Постановою КМУ від 22.08.2023 №887. Надалі позивачу військовою частиною НОМЕР_1 (правонаступник розформованої військова частина НОМЕР_2 ) було відмовлено у наданні довідки згідно Додатку №6 до Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 20.08.2014 №413, з посиланням на те, що за період перебування у відрядженні в районі ведення бойових дій, він не отримував додаткову винагороду, визначену Постановою №168 від 28.02.2022 у розмірі 100000грн. На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, оскільки порушують його право на отримання статусу учасника бойових дій. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено, виходячи з того, що позивач не підтвердив виконання ним бойових (службових) завдань під час службового відрядження. В контексті цього, суд зауважив, що позивач, перебуваючи у відрядженні у м.Харків, на виконання бойових наказів командування спеціальних дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймав участь в службових розслідуваннях, в тому числі за фактом заподіяння матеріальної шкоди, що не є достатньою підставою для отримання статусу учасника бойових дій, оскільки право на такий статус у військовослужбовців у спірний період виникає виключно за умов Порядку №413.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права внаслідок чого просить рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_1 було мобілізовано до ЗСУ та наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №129 від 01.07.2022 було призначено на посаду офіцера служби внутрішньої безпеки штабу військової частини НОМЕР_2 . /а.с.13/
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 14.10.2022 №234 позивач був виключений із списків особового складу та вибув до нового місця служби у військову частину НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . /а.с.14/
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 №1641/5460 від 20.09.2022, ОСОБА_1 , у період з 26.07.2022 по 30.07.2022, з 02.09.2022 по 03.09.2022 безпосередньо брав участь в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України. Підстава: накази командира військової частини НОМЕР_2 №152 від 22.07.2022, №192 від 01.09.2022; бойові накази військової частини НОМЕР_4 №8/8/60т від 24.07.2022, БН №8/8/77т від 01.09.2022. Довідка є підставою для надання особі статусу УБД. /а.с.17/
04.07.2024 позивач направив до Комісії військової частини НОМЕР_3 з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій заяву, до якої додав, зокрема, довідку №1641/5460 від 20.09.2022 для отримання статусу учасника бойових дій. /а.с.15-16/
Як вказує позивач, представник комісії повідомив йому, що для розгляду заяви про надання статусу УБД необхідно надати довідку, яка передбачена додатком 6 до Порядку №413, та рекомендовано звернутись до військової частини НОМЕР_1 , яка є правонаступником розформованої (ліквідованої) військової частини НОМЕР_2 .
З архівної довідки ГДА Міноборони від 13.08.2024 №179/1/7904 вбачається наступне:
«В бойовому наказі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.07.2022 БН №8/8/60т значиться:
ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » продовжує ведення оборонної операції у визначеній зоні. На виконання наказів командира в/ч НОМЕР_2 №№143, 144, 145, 146 від 19.07.2022 щодо проведення службових розслідувань та розпоряджень командира військової частини НОМЕР_2 №№1,2 від 21.07.2022 щодо проведення службових перевірок, відрядити офіцера служби внутрішньої безпеки в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_1 в район виконання завдань загоном спеціальних операцій №8 Командування спеціальних дій в АДРЕСА_1 . Наказано офіцеру служби внутрішньої безпеки ОСОБА_1 провести службові розслідування та виконати розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 №№1,2 від 21.07.2022. Термін виконання завдань 26.07.2022 по 30.07.2022 включно.
В бойовому наказі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.09.2022 БН №8/8/77т значиться:
ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 » продовжують ведення оборонної операції у визначеній операційній зоні. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.08.2022, з метою з`ясування причин та втрати військового майна, відрядити офіцера служби внутрішньої безпеки в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_1 в район виконання завдань загоном спеціальних операцій №8 Командування спеціальних дій в АДРЕСА_1 . Наказано офіцеру служби внутрішньої безпеки ОСОБА_1 провести службові розслідування та виконати розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 №247 від 30.08.2022. Термін виконання завдань 02.09.2022 по 10.09.2022 включно». /а.с.20-22/
Військовою частиною НОМЕР_5 направлено до військової частини НОМЕР_1 лист із документами щодо оформлення ОСОБА_1 довідки за формою згідно додатка №6 до Порядку №413 в редакції постанови КМУ від 22.08.2023 №887. До листа додано: архівну довідку від 13.08.2024 №179/1/7904; довідку військової частини НОМЕР_2 №1641/5460 від 20.09.2022. /а.с.23/
24.10.2024 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що, з метою уточнення даних участі в бойових діях стосовно ОСОБА_1 було здійснено запит (№632/3/3105) до ГДА Міноборони України, з відповіді від 08.10.2024 якої вбачається, що протягом 2022 полковник ОСОБА_1 вибував у службові відрядження в м.Харків, додаткову винагороду військовослужбовцям за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення (бойових) дій (проведення заходів) в розмірі 100000грн. в розрахунку на місяць за період перебування у відрядженнях не отримував. У зв`язку з цим відсутні підстави для надання йому довідки згідно з додатком №6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які виконували бойове (службове) завдання із захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з військовими формуваннями інших держав і незаконними формуваннями, затвердженого Постановою КМУ від 20.08.2014 №413. /а.с.25/
Позивач, не погоджуючись бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 щодо складання довідки за формою згідно додатку 6 до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413, звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (надалі - Закон України №3551-XII) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно із п.19 ч.1 ст.6 Закону України №3551-XII учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
На виконання вищезазначених вимог закону, Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (надалі – Порядок №413).
На підставі внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2023 №887 змін до Порядку №413 з 24.08.2023 статус учасника бойових дій надається на підставі довідки за формою згідно додатку 6 до цього ж Порядку, виготовленої на підставі документів, які підтверджують безпосередню участь особи у заходах, - бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, книг служби, наказів про залучення до таких заходів, відомостей про виконання розвідувальних заходів, або довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
За приписами п.4 Порядку №413 підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.
Відповідно до п.8 Порядку №413 для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, довідки за формою згідно з додатком 6 або додатком 7.
За аналізом наведених положень, можна дійти висновку, що протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань командири (начальники) військових частин зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини, у складі яких проходили службу особи, довідку за формою згідно з додатком 6.
Обов`язковою умовою для надання статусу учасника бойових дій є встановлення факту безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та виконання нею особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань. Наявність таких обставин є правовою підставою для подачі командирами (начальниками) військових частин на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6.
У взаємозв`язку із наведеним, Верховний Суд у справі №140/9090/24 від 23.07.2025 зазначив, що за приписами ст.1 Закону України від 06.12.1991 №1932-XII «Про оборону України» бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 27.06.2024 у справі №200/3996/23, постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки - бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі.
У бойовому наказі вказується: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру.
У бойовому розпорядженні зазвичай командир вказує: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані.
Бойові (попередні бойові) розпорядження і вказівки, які віддає командир усно, записуються в журнал відданих і отриманих розпоряджень, у якому відображається: дата, час і зміст розпоряджень, спосіб їх передачі або отримання, кому вони передані або повинні бути передані, від кого отримані.
Отже, підставою для видачі довідки про безпосередню участь у бойових діях (забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) є документи, що передбачають облік участі особи у бойових діях (бойові донесення, журнали бойових дій та інші).
Так, предметом спору в даній справі є встановлення наявності/відсутності правових підстав для надання позивачу довідки, передбаченої додатком 6 до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413, яка є підставою для отримання статусу учасника бойових дій.
Позиція позивача обґрунтована тим, що у період з 26.07.2022 по 30.07.2022, з 02.09.2022 по 03.09.2022 він безпосередньо брав участь в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, про що свідчать, на його думку, накази командира військової частини НОМЕР_2 №152 від 22.07.2022, №192 від 01.09.2022 та бойові накази військової частини НОМЕР_4 №8/8/60т від 24.07.2022, БН №8/8/77т від 01.09.2022.
Суд першої інстанції, з огляду на те, що позивач перебував у спірні періоди у відрядженні в м.Харків та приймав участь в службових розслідуваннях, в тому числі за фактом заподіяння матеріальної шкоди, вважав, що позивачем документально не підтверджено виконання ним бойових (службових) завдань, пов`язаних із забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для підготовки та направлення до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни довідки про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України за формою згідно з додатком 6 до Порядку №413. 
Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зазначаючи наступне.
Так, в бойовому наказі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.07.2022 №БН8/8/60т наказано позивачу виконати розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 щодо проведення службових перевірок у період з 26.07.2022 по 30.07.2022. У бойовому наказі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.09.2022 №БН8/8/77т, з метою з`ясування причин та втрати військового майна, наказано позивачу провести службові розслідування у період з 02.09.2022 по 10.09.2022 включно.
Таким чином, залучення позивача, згідно бойових розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.07.2022 №БН8/8/60т, від 01.09.2022 №БН8/8/77т для проведення службових перевірок/розслідувань у період з 26.07.2022 по 30.07.2022, з 02.09.2022 по 10.09.2022, не свідчить, що він є особою, яка приймала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, а також, що він є особою, яка приймала безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів.
Слід зауважити, що сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків в районах проведення воєнних (бойових) дій під час дії воєнного стану у спірний період не створює для відповідача обов`язку щодо видачі останньому довідки про безпосередню участь у бойових діях, оскільки підставою для вказаних дій є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.
Доводи апеляційної інстанції не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального чи процесуального права. 
Враховуючи викладене, при розгляді справи суд першої інстанції правильно встановив обставини, які мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Судові витрати відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв